Anläggning för fordonstrafik på ekodukten får inte negativt påverka ekoduktens funktion som faunapassage och ekologiska funktion i övrigt. Beläggning för väg på ekodukt ska vara faunaanpassad.


Regelverk, föreskrifter och allmänna råd

Belysning på ekodukt får inte finnas. 15.3.2.2.1.3 Avskärmning/ Skydd Effektiv avskärmning mot ljus ska finnas. Höjden på avskärmningen mot ljus på en ekodukt ska vara minst 2,2 m.


Avskärmningens längd och höjd ut i terrängen ska anpassas till omgivande landskap.


Springor i skarvar eller i nederkant på en avskärmande konstruktion på ekodukt får inte förekomma.


Djuren ska hindras att hoppa ned från ekodukten. 15.3.2.2.1.4 Stängsel Vilt- och faunastängsel ska finnas längs vägen vid ekodukt.


Vilt- och faunastängsel vid ekodukt ska vara placerat så att djur leds fram till ekodukten.


Vilt- och faunastängsel som leder fram till ekodukt ska ansluta tätt mot ekoduktens avskärmningar.


I området vid en ekodukt får inte anordningar finnas som hindrar vilda djur att passera. 15.3.2.2.2 Landskapsbro 15.3.2.2.2.1 Landskapsinpassning/Placering


Landskapsbro ska vara utformad så att stora däggdjur obehindrat kan passera under den.


I området under en landskapsbro får inte anordningar finnas som hindrar vilda djur att passera.


15.3.2.2.2.2 Utformning Den öppna ytan under bro ska vara minst 1. 30 m bred 4,5 m i frihöjd Mark under landskapsbro ska vara anpassad till omgivande ekologi.


Det ska alltid vara möjligt för djur att passera torrskodda under landskapsbron vid förekomst av vattendrag och vid normalflöden.


Belysning under landskapsbron får inte finnas. 15.3.2.2.2.3 Avskärmning Effektiv avskärmning mot ljud och ljus ska finnas.


Höjden på avskärmningen mot ljus på en väg ovanför en landskapsbro ska vara minst 1,4 m. 15.3.2.2.2.4 Stängsel Vilt- eller faunastängsel ska finnas längs väg som leder fram till landskapsbro.


Vilt- eller faunastängsel vid landskapsbro ska vara placerat så att djur leds under landskapsbron. 15.3.2.2.3 Faunabro 15.3.2.2.3.1 Utformning Faunabro ska vara minst 15 m bred.


Anläggning för fordonstrafik på faunabron får inte negativt påverka faunabrons funktion som faunapassage och ekologiska funktion i övrigt. Beläggning för väg på faunabro ska vara faunaanpassad.


Belysning får inte förekomma på faunabron. 15.3.2.2.3.2 Avskärmning/ Skydd Effektiv avskärmning mot ljus ska finnas.


Höjden på avskärmningen mot ljus på en faunabro ska vara minst 2,2 m. Avskärmningarna på en faunabro ska fortsätta ut i terrängen och ge nödvändigt skydd åt de djur som är på väg upp mot faunabron. Avskärmningens längd och höjd ut i terrängen anpassas till omgivande landskap.


Springor i skarvar eller i nederkant på en avskärmande konstruktion på faunabro får inte förekomma. Djuren ska hindras att hoppa ned från faunabro  *) .


*) Undantag kan medges i regioner med stora snömängder och lågt åDT på underliggande väg efter motivering och Beställarens godkännande. 15.3.2.2.3.3 Stängsel Vilt- eller faunastängsel ska finnas längs underliggande väg vid faunabro.


Vilt- eller faunastängsel vid faunabro ska vara placerat så att djur leds till faunabron.


Vilt- och faunastängsel som leder fram till faunabron ska ansluta tätt mot konstruktionen. 15.3.2.2.4 Faunaport 15.3.2.2.4.1 Utformning


Porten ska ha ett öppenhetsindex på minst 2,2 för älg och 1,4 för övriga hjortdjur. Faunaport ska vara minst 12 m bred.


Porten ska anläggas så att ett djur som står minst 20 meter från portens mynning har god sikt genom porten.


Vid situationer där långa faunaportar kräver ett ljusinsläpp ska dessa utformas så att djuren inte kan ta sig upp på vägbanan ovanför porten via ljusinsläppen.


Anläggning för fordonstrafik i faunaport får inte negativt påverka faunaportens funktion som faunapassage och ekologiska funktion i övrigt. Beläggning för väg i faunaport ska vara faunaanpassad.


Belysning får inte förekomma i faunaporten. 15.3.2.2.4.2 Avskärmning/Skydd


Effektiv avskärmning mot ljus ska finnas längs vägen som passerar på bron *) .


Höjden på avskärmningen mot ljus på en väg ovanför en faunaport ska vara minst 1,4 m. *) Undantag kan medges i regioner med stora snömängder och lågt åDT på vägen efter motivering och Beställarens godkännande. 15.3.2.2.4.3 Stängsel Vilt- eller faunastängsel ska finnas längs överliggande väg vid faunaport.


Vilt- eller faunastängsel vid faunaport ska vara utformat så att djur leds fram till faunaporten.


Vilt- och faunastängsel som leder fram till faunaporten ska ansluta tätt mot konstruktionen. 15.3.2.2.5 Strandpassage 15.3.2.2.5.1 Utformning Bredden på strandpassagen ska vara minst 2 m.


Strandpassagen ska vara på en nivå av minst 0,2 m över medelhögvatten. 15.3.2.2.5.2 Avskärmning Avskärmning mot ljus ska finnas längs vägen som passerar på bron *) .


Höjden på avskärmningen mot ljus på en väg ovanför en strandpassage för större däggdjur ska vara minst 1,4 m. *) Undantag kan medges i regioner med stora snömängder och lågt åDT efter motivering och Beställarens godkännande. 15.3.2.2.5.3 Stängsel Vilt- eller faunastängsel ska finnas längs vägen vid strandpassage.


Vilt- eller faunastängsel vid strandpassage ska vara placerat så att djur leds fram till strandpassagen. 15.3.2.2.6 Faunapassage i plan


Förutsättning Krav under vilka förutsättningar en faunapassage i plan inte får finnas anges under avsnitt 6.5.1. Passagemöjligheter för djur. Faunapassage i plan ska märkas ut med vägmärke, A19 Varning för djur.


Faunapassage i plan ska placeras där sikten för trafikanter är god. Om naturlig plats med god sikt saknas utformas flackare vägslänter för att öka trafikanternas möjligheter att se djuren.


Stängsel vid faunapassage i plan ska vinklas in  *) mot vägbanan för att bättre leda djuren över vägen. *) Efter motivering och Beställarens godkännande kan stängsel i snörika områden utföras utan att det vinklas in mot vägbanan.


15.3.2.2.6.1 Utformning 15.3.2.2.6.2 Utformning för passage i plan med aktivt viltvarningssystem


Passage i plan med aktivt viltvarningssystem ska ha en maximal bredd på öppning i viltstängsel på 30,0 m.


Faunapassage för medelstora däggdjur Faunapassage för medelstora däggdjur ska vara placerad längs de avsedda djurens naturliga vandringsstråk. Faunapassagen får inte utformas så att den blir vattenfylld.


Faunastängsel vid faunapassagen ska utformas enligt krav i avsnitt 15.3.1.1 Utformning av vilt- och faunastängsel samt 15.3.1.2 Placering av vilt- och faunastängsel 15.3.2.3.1 Torrtrumma Torrtrumma ska vara placerad parallellt med det aktuella vattendraget antingen som en förlängning av strandlinjen eller nära den vattenförande trumman. Torrtrumma ska placeras ovan nivå för medelhögvatten.


I torrtrumma ska markeringsstenar finnas vid ingång samt en bit in i trumman. Markeringsstenar ska vara minst 0,2–0,3 m i diameter. 15.3.2.3.1.1 Utformning Torrtrumma ska vara ≥ 60 cm i diameter.


Torrtrumma ska läggas med en svag lutning. 15.3.2.3.1.2 Avskärmning 15.3.2.3.1.3 Stängsel 15.3.2.3.2 Strandpassage Strandpassagen ska anpassas mot befintlig strandlinje. Strandpassagen ska vara försedd med markeringsstenar.


Markeringsstenar ska vara minst 0,2 m i diameter. 15.3.2.3.2.1 Utformning Strandpassage för medelstora däggdjur i vattenförande trumma eller under bro ska ha:


1. En bredd på minst 0,6 m, 2. En fri höjd på minst 0,6 m.


Figur 15.3 Strandpassage för medelstora däggdjur - fri höjd samt höjd över nivå för medelhögvatten . 15.3.2.3.2.2 Avskärmning 15.3.2.3.2.3 Stängsel 15.3.2.3.3 Hylla Hyllan ska placeras så att den är torr vid medelhögvattennivå.


På hylla i vattenförande trumma eller under bro ska markeringsstenar finnas.


Markeringsstenar på hylla i vattenförande trumma eller under bro ska vara minst 0,2 m i diameter.


Markeringsstenar på hylla i vattenförande trumma eller under bro ska placeras på ett sådant sätt att det finns en fri yta att passera på bredvid stenen. 15.3.2.3.3.1 Utformning Hylla i vattenförande trumma eller under bro ska ha 1. En bredd på minst 0,4 m, 2. En fri höjd på minst 0,4 m.


Grod- och kräldjursåtgärd Grod- och kräldjurspassage ska anläggas längs grod- och kräldjurens naturliga vandringsstråk.


Passage för grod- och kräldjur ska bestå av minst en trumma, eller motsvarande, i var ände av passagens utbredning.


Avståndet mellan trummorna får vara maximalt 50 meter. En grod- och kräldjursbarriär ska förhindra djuren att passera vägbanan. 15.3.2.4.1 Utformning Cirkulär grod- och kräldjurstrumma ska ha diameter på minst 0,6 m.


Kvadratisk/rektangulär grod- och kräldjurstrumma ska vara minst 0,5 m x 0,5 m. Grod- och kräldjurstrummor ska ha längslutning <1 %.


Anslutning mellan ledarm och grod- och kräldjurspassage ska vara helt tät.


Grod- och kräldjurspassage ska vara försedd med ledarmar som löper parallellt med vägbanan.


Ledarm på grod- och kräldjurspassage ska hindra djuren från att ta sig upp på vägbanan.


Grod- och kräldjur ska inte kunna ta sig under ledarmar. Ledarmar får inte placeras eller utformas så att djuren kan bli instängda på vägbanan. Höjd på ledarm ska vara minst 0,4 m.


Ledarmens ände ska vara utformad så att djuren vänder tillbaka längs passagen. Om sidovägar finns ska färist hindra djuren från att passera.


Grod- och kräldjurstrummor får inte utformas så att dee riskerar att helt eller delvis fyllas med vatten.


Djuren ska kunna ta sig igenom passagen utan att ta skada. Underlag ska väljas som djuren lätt kan ta sig fram på.


Ytmaterialet längs grod- och kräldjursåtgärden ska inte bestå av grovt stenmaterial eller matjord. 15.3.2.4.2 Material Magnetiskt material får inte användas i grod- och kräldjurspassage eftersom det kan störa djurens vandring.


Till grod- och kräldjursåtgärder ska man välja material som håller långsiktigt och tåla slag.


Faunapassage för vattenlevande djur Vägtrummor och broar ska utformas så att bottenlevande djur, fiskar och andra djur som är beroende av vattendraget kan vandra obehindrat uppströms såväl som nedströms.


15.3.2.5.1 Utformning Förutsättning Tekniska krav på genomledning av vattendrag styrs av {TRVINFRA-00231 Avvattning}, Dimensionering och utformning och {TRVINFRA-00226, Bro och broliknande konstruktion}, Allmänna krav och {TRVINFRA-00227, Bro och broliknande konstruktion, Byggnade}.


Bottensubstratet ska efterlikna vattendragets naturliga. 15.3.2.5.2 Vattendjup Vattendjupet ska efterlikna vattendragets naturliga djup. 15.3.2.5.3 Vattenhastighet Vattendrags normala vattenhastighet ska vara oförändrad genom den vattenförande vägtrumman. 15.3.2.5.4 Erosionsskydd Erosionsskydd i vattendrag under högsta högvatten ska täckas med icke skarpkantat stenmaterial (exempelvis moränmassor) som dimensioneras så att det inte spolas bort.


Ovan högsta högvatten ska erosionsskydd täckas med avbaningsmassor som ger en bra förutsättning för återetablering av vegetation.


Kontroll, skötsel och räddning Kontrollplats


Placering av kontrollplats Vid in- och utfart till kontrollplats ska siktförhållandena medge minst dimensionerande stoppsikt för vägs referenshastighet.


Parvisa kontrollplatser i direkt anslutning till vägbana på en dubbelriktad väg ska vara placerade så att den högra kontrollplatsen sett i körriktningen ligger först.


Kontrollplats längs motorväg Utformning av kontrollplats Kontrollplats infart ska minst vara utformad som för korsning. Kontrollplats utfart ska minst vara utformad som för korsning.


Längs motorväg och motortrafikled ska kontrollplats infart vara utförd som avfart med trafikplatsstandard.


Längs motorväg och motortrafikled ska kontrollplats utfart vara utförd som påfart med trafikplatsstandard. Utrymme för ett genomgående körfält skall finnas.


Belysning ska utformas enligt avsnitt 14.1.1.3.5 Kontrollplats. Kontrollplats ska vara belagd. Tvärfall får inte överstiga 2,5 %.


Klass 3 Utrymme för arbetsyta ska finnas. Bredd på arbetsyta ska vara minst 4 m. Arbetsyta ska vara minst 80 m lång.


Klass 2 Infart ska minst vara utformad som för korsning. Utfart ska minst vara utformad som för korsning. Uppställningsplats för minst en Lmod ska finnas.


Parkeringsplats för minst 2 tjänstefordon ska finnas. Utrymme för en statisk våg ska finnas. Ytan 25 meter framför respektive bakom vågen ska vara plan (≤ 0,7 %).


Bullerskydd ska finnas utmed kontrollplatsen. Bullerskyddet ska utgöras av transparenta akustiska element *) . *) Efter motivering och Beställarens godkännande får andra material användas för bullerskyddet. Teknikbyggnad om minst 6 kvadratmeter ska finnas.


Klass 1 Infart ska minst vara utformad som för korsning. Utfart ska minst vara utformad som för korsning. Uppställningsplats för minst 3 Lmod ska finnas.


Parkeringsplats för minst 4 tjänstefordon ska finnas. Kontrollgrop ska finnas.


Yta på minst 25 meter framför och bakom kontrollgropen ska vara plan (≤ 0,7 %).


Utrymme för en statisk våg ska finnas. Yta på minst 25 meter framför vågen ska vara plan (≤ 0,7 %).


Våg och kontrollgrop ska placeras i linje efter varandra med vågen placerad först. Avstånd mellan våg och kontrollgrop ska vara minst 25 m.


Teknikutrustning och teknikbyggnad ska förses med påkörningsskydd. Bullerskydd ska finnas utmed kontrollplatsen.


Bullerskyddet ska utgöras av transparenta akustiska element *) . *) Efter motivering och Beställarens godkännande får andra material användas för bullerskyddet.


Ett teknikhus om minst 40 kvadratmeter ska finnas. Utrymme för septiktank ska finnas.


Trafikanordning och utrustning Invinkningssystem vid kontrollplats vara försedd med variabla meddelandeskyltar och kamera enligt {TRVINFRA-00257 Invinkningssystem vid trafikkontrollplats}.


Driftvändplats och överledningsplats Anläggning ska vara utformad så att den inte lockar till användning av obehörig trafikant.


Anläggningsdel utanför vägbana ska ges sådant tvärfall så att smältvatten från upplogad snö inte rinner in på vägbanan.


Utformning på anläggningsdel utanför vägbana ska anpassas till omgivande terräng.


Placering av driftvändplats Vid utfart från vändplats ska sikt längs vägen uppfylla krav för sikt i korsning gällande väjningsplikt utan stoppskyldighet.


Driftvändplats nära trafikplats ska vara placerad 1. ≥ 300 m före retardationsfälts början, 2. ≥ 300 m efter accelerationsfälts slut.


Sikt ska mätas i ögonhöjd på driftfordons förare före vändning vid uppställningspunkt i: 1. mittremsa, 2. vändslinga.


Utformning av driftvändplats Vändslinga med tillhörande uppställningsyta i mittremsa ska vara utformad för att rymma minst en 4-axlig lastbil utrustad med front och sidoplog. Köryta ska vara hårdgjord.


Driftvändplats ≤ 7,0 meter bred mittremsa ska ha en uppställningsyta som ska vara utformad så att driftfordon kan stanna uppställd i 85˚ vinkel mot vägbanekant.


Driftvändplats vid 7,0–12,0 meter bred mittremsa ska ha öppning i mitträcke: 1. för infart≥ 20,0 m, 2. för utfart ≥ 12,0 m.


Vändslinga ska vara utformad så att en lastbil med diagonalplog och sidoplog kan vända från stillastående i vägens riktning i mittremsan.


Avstånd från mittremsas kant till vändslingas innerkant ska vara ≥ 12,25 m.


Vid driftvändplats med mittremsa ≥ 12,0 m ska mittremsa tillsammans med motriktad vägbana vara ≥ 22,0 m.


Om mittremsa tillsammans med motriktad körbana ≤ 22,0 m ska vändslinga finnas utanför vägbanan.


Driftvändplats vid mindre än 7,0 meter bred mittremsa


Driftvändplats vid 7,0–12,0 meter bred mittremsa Driftvändplats vid mer än 12,0 meter bred mittremsa


Utmärkning av driftvändplats De tre ordinarie kantstolparna närmast före överfart ska vara försedda med blåa snedstreck enl. bilaga 1.


De tre ordinarie kantstolparna närmast före vändslinga ska vara försedda med blåa snedstreck enl. bilaga 1.


Reflexband för utmärkning av driftvändplats ska vara blått och av typ RA3B enligt {SS-EN12899-3}.


Om kantstolpar saknas ska utmärkning göras på separata stolpar. Utmärkning ska vara placerad på samma sida av körbana som avfart sker, se Figur 16.1 och Figur 16.2.


Figur 16.2 Utformning av vänsterplacerade avståndsstolpar Se även bifogade typritningar i bilaga 1 och 2 för vänster resp. högerplacerade stolpar.


Väntficka och väntslinga för driftfordon Placering av väntslinga Vid utfart från väntslinga ska motsvarande siktkrav som för sikt i korsning vara uppfyllt.


Siktkrav ska vara uppfyllt vid ögonhöjd på driftfordonets förare vid uppställningspunkt före utfart på väntslinga


Utformning av väntficka och väntslinga Väntficka ska vara utformad som en förlängd parkeringsficka.


Längd på väntslinga ska vara avpassad med hänsyn till behovet av väntutrymme. Fri bredd mellan mitträcke och höger vägbanekant ska vara ≥ 5,5 m.


Medelpunkt i R7,0 i utfartskurva ska ligga ≥15,5 m från mittremsas räcke.


Förvarning ska vara utförd med högerplacerade avståndsstolpar, enl. bilaga 2.


Katastroföverfart Placering av katastroföverfart Motsvarande siktkrav som för sikt i korsning ska vara uppfyllt vid katastroföverfart.


Siktkrav ska vara uppfyllt vid ögonhöjd för personsbilsförare (1,1 m).


Vändmöjlighet för väghållningsfordon och utryckningsfordon ska finnas.


Förvarning ska vara utförd med vänsterplacerade avståndsstolpar. Enl. bilaga 1.


Utformning av katastroföverfart Katastroföverfarts bredd ska vara dimensionerad för att rymma utryckningsfordon med 9,5 m vändradie som vänder med U-sväng, om inte annat överenskommits med räddningstjänsten.


Katastroföverfart vid smal mittremsa ≤ 5,5 m med mitträcke ska ha: 1. öppning i räcke som ska vara ≥ 8,0 m lång. 2. överfartsyta som ska vara belagd.


Katastroföverfart vid mittremsa ≤ 7,0 m bred med räcke längs vägbanekanter ska ha en öppning mellan räckesändar som ska vara ≥ 7,0 m lång längs vägbanekanter.


Katastroföverfart vid mittremsa 7,0–12,0 m bred med räcke längs vägbanekanter ska vara: 1. ≥ 8,0 m bred. 2. Vinklad 50˚ bakåt i körriktningen.


Katastroföverfart vid mittremsa ≥ 12 m utan räcke ska vara: 1. ≥ 7,0 m bred. 2. vinklad 50˚ bakåt i körriktningen.


Katastroföverfart vid smal mittremsa, ≤ 5,5 m med mitträcke Katastroföverfart vid mittremsa ≤ 7,0 m bred med räcke längs vägbanekanter


Katastroföverfart vid mittremsa 7,0–12,0 m bred med räcke längs vägbanekanter


Katastroföverfart vid mittremsa ≥ 12,0 m bred, utan räcke överledningsplats


Placering av överledningsplats överledningsplats ska vara försedd med demonteringsbart räcke för att vid behov enkelt kunna öppnas och återmonteras.


Utformning av överledningsplats överledningsplats vid mittremsa ≤ 4,0 m bred med räcke i mitten.


\"överledningsplats i mittremsa ≤ 4,0 m bred med räcke i mitten ska: 1. Vara utformad för VR50, \"hårt körsätt\". 2. Ha en öppning på 45,0 m för ett körfält i en riktning. 3. Ha en öppning på 50,0 m för två körfält i en riktning. 4. Ha en öppning på 60,0 m för tre körfält i en riktning. 5. Ha hårdgjord yta. 16.2.4.2.2 överledningsplats vid mittremsa 4,0–12,0 m bred med räcke längs vägbanekanterna.\"


överledningsplats med mittremsa 4,0–12,0 m bred och med räcke längs vägbanekanter ska ha öppningsbart räcke i mitten på en längd av: 1. 30,0 m för ett körfält. 2. 35,0 m för två körfält. 3. 45,0 m för tre körfält.


Vid överledning i en riktning ska öppningar i räcken vara förskjutna i längdled med 9,0 m med ett tillägg på 3,0 m för varje meters avstånd mellan räcken. Vid återledning till egen körbana ska figuren spegelvändas.


Vid möjlighet till överledning i valfri riktning ska öppningsbar längd öka med 9,0 m + N x 3,0 m, där N=bredden mellan räcken.


Figur 16.3 överledningsplats i en riktning vid 4,0–12,0 m bred mittremsa med räcke längs vägbanekanter 16.2.4.2.3 överledningsplats vid mittremsa ≥ 12,0 m bred utan räcke


överledningsplats vid mittremsa ≥ 12,0 m bred utan räcke ska vara utformad: 1. 4,0 m bred för 1 körfält, 2. 7,0 m bred för 2 körfält, 3. 10,0 m bred för 3 körfält.


Figur 16.4 överledningsplats ≥ 12,0 m bred mittremsa utan räcke


Handbok avfallsutrymmen - Avfall Sverige

Denna skrift är en uppdatering av Avfall Sveriges tidigare Handbok för Avfallsutrymmen från 2009, som varit en av de mest efterfrågade av Avfalls Sveriges rapporter. Den nya handboken är en uppdatering, men innehåller också nya delar, framförallt regulativa förtydligande. Handboken vänder sig till en rad samhällsaktörer: Avfallsansvariga, stads- och byggnadsplanerare, fastighetsägare och arkitekter.


Rapporten har författats av David Althoff Palm, Rebecka Jakobsson och Therese Holmgren på Ramböll. Tack till den viktiga och kloka referensgruppen med deltagare från Avfall Sveriges olika medlemsorganisationer, branschorganisationer för bostadsbolag samt myndigheter.


Avfallsutrymmen är en väsentlig del i ett fungerade system för omhändertagande av avfall. Ett bra utformat avfallsutrymme möjliggör källsortering av avfall för att nå en minskad miljöpåverkan från avfallet. Det ger också de som besöker utrymmet en positiv boendemiljö och de som hämtar avfallet en bra arbetsmiljö.


Då avfallsmängder, fraktioner, lagar och regler förändras över tid behöver det också finnas flexibilitet att hantera dessa ändringar då nya avfallsutrymmen kommer finnas kvar i många år framöver.


allmänna råd. I bilaga 2 finns hänvisningar till vilka krav i lagar, förordningar, myndighetsföreskrifter eller allmänna råd som riktlinjerna bedöms bidra till. Riktlinjerna är i juridisk mening inte tvingande och utgör ingen garanti för fullständig uppfyllnad av t.ex. lagkrav. Om andra mer för- delaktiga lösningar finns för att uppfylla de  övergripande kraven kan dessa lösningar användas istället för de rikt- linjer som anges, men detta bör då först stämmas av med kommunens avfallsorganisation (se kapitel 3).


åtgärder som skapar en utökad servicenivå gentemot de som ska lämna avfall eller förenklar för avfallshämtaren.


I denna handbok finns generella krav oavsett vilken typ av avfallsutrymme som väljs (kapitel 5–7). I kapitel 8 anges specifika krav för respektive typ av avfallsutrymme. I bilaga 6 finns en checklista för ny- och ombyggnation av avfallsutrymmen.


Med avfallsutrymmen avses i denna handbok alla platser och utrymmen ämnade för avlämning, förvaring och hämtning av avfall från flerbostadshus och verksamheter i anslutning till flerbostadshus. Fler definitioner återfinns i bilaga 1.


Krav från lagar, förordningar och myndighetsföreskrifter som ska följas. Hänvisning görs till bilaga 2 där det anges vilket lagrum kravet härstammar ifrån. Lagtexterna kan i denna handbok ha kortats ner för att vara lättare att läsa, se hänvisat lagrum för att läsa paragraferna i sin helhet.


Riktlinjer som är generellt vedertagna inom  branschen för att uppfylla övergripande lagkrav såsom t.ex. försiktig- hets principen och arbetsmiljökrav eller för att följa


Syftet med denna handbok är att ge stöd vid val av avfalls- system samt för att skapa ändamålsenliga och säkra avfalls  - utrymmen för  gemensamhetsanläggningar, flerbostads- hus och verksam heter i anslutning till  flerbostadshus.


Denna handbok riktar sig till alla aktörer som är inblandade i beslut kring utformning av avfallsrum och  avfallslösningar vid ny- och ombyggnad. Dessa aktörer kan exempelvis vara planerare, projektörer, byggherrar, exploatörer, fastighetsägare och förvaltare.  Kommunens tjänstemän kan använda denna handbok som stöd vid diskussioner med aktörer vid införande av avfalls utrymmen.


Denna handbok fokuserar på ny- och ombyggnation och utgör ingen grund för att ställa krav på befintliga avfalls- utrymmen. Avfallsföreskrifter kan ej kravställa vid en ombyggnation. Undantag är krav i lagar, förordningar, myndighetsföreskrifter och myndighetsbeslut som ska följas oavsett denna handbok.


Handboken kan med fördel användas som inspiration vid andra förändringar av avfallshämtning, t.ex. utformning av återvinningsrum då mat- och restavfall flyttas från avfallsrum till bottentömmande behållare.


Avfallshämtning för småhus inkluderas inte i denna handbok .


ska grävas ned. Därför är det av största vikt att kommunens avfallsorganisation kontaktas i detta skede för att de ska kunna ge synpunkter på val av insamlingssystem, placering samt framkomligheten för hämtningsfordon.


I projekteringsskedet beslutas detaljerna kring hur det valda avfallsutrymmet ska utformas mer i detalj. även här är det viktigt att kommunens avfallsorganisation kontaktas för att de ska kunna ge synpunkter på utform- ningen av avfallsutrymmet.


I bygglovsskedet ska byggnadsnämnden remittera ärendet till kommunens avfallsorganisation för att samla in synpunkter.


Under byggskedet ansvarar byggherren för att de bestämmelser som framkommit tidigare i processen efterlevs.


Efter byggskedet ska en slutbedömning göras av byggnads - nämnden. En slutbesiktning bör även göras av kommunens avfallsorganisation eller utsedd representant innan drift- sättning av avfallsutrymmen.


Vid ny- och ombyggnation behöver avfallsutrymmens placering och utformning beaktas i ett tidigt skede för att öka möjligheterna till en väl fungerande avfallshantering. Kommunens avfallsorganisation måste kontaktas tidigt i processen för att de ska kunna yttra sig om lämpliga metoder och lösningar. Om inte kommunen kontaktas i god tid finns risk att ny- eller ombyggnationen försenas till följd av att det i sent skede behöver göras justeringar enligt kommunens synpunkter genom byggnadsnämnden. Arbetsmiljöverket har också möjlighet att stoppa avfalls- hämtarnas arbete om arbetsmiljön är bristfällig. Detta kan leda till att dyra och omfattande justeringar av avfalls utrymmet kan behöva göras i efterhand för att undvika att avfall till exempel hämtas på en annan anvisad plats. Detta motiverar ytterligare en process för införande där kommunen involveras.


I   anges ett typexempel på hur processen kan gå till vid nybyggnation där gemensamma avfallsutrymmen ska finnas.


Detaljplanen skapar förutsättningar för vilken typ av avfallsutrymme som ska användas. Exempelvis behöver det i detaljplanen finnas med om rörledningar för sopsug


1. Vid framtagande av detaljplan ska särskild hänsyn tas till möjligheten att anordna avfallshantering.


2. Ett byggnadsverk ska ha de tekniska egenskaper som är väsentliga i frågan om hushållning med avfall.


3. Bygglov ska sökas i de fall det krävs för avfalls- utrymmet. Kontakta byggnadsnämnden i berörd kommun för att få information kring huruvida det krävs bygglov alternativt anmälan. (Bilaga 2, J. 9 kap 2 §)


4. Kommunens avfallsorganisation ska kontaktas vid framtagande av detaljplan, vid projektering samt vid bygglovshantering. 5. Vid framtagande av detaljplan och vid projektering ska FTI 2 eller annan representant för producenter av förpackningar och returpapper kontaktas för att diskutera utformning av fastighetsnära insamling för de fraktioner som omfattas av producentansvar.


Ansvaret vid utformning av avfallsutrymmen är fördelat på ett flertal aktörer och ett urval av respektive aktörs ansvar återges översiktligt nedan.


Aktörer som tar fram detaljplaner • Tillse att detaljplanen möjliggör avfallsutrymmen och tillgänglighet till dessa enligt gällande lagstiftning, lokala avfallsföreskrifter och denna handbok.


• Med fördel samråda med kommunens avfallsorganisa- tion (t.ex. förvaltning, bolag eller kommunalförbund) om val, placering och utformning av avfallsutrymme.


Byggherrar • Tillse att avfallsutrymmena utformas enligt lagstift- ning, lokala avfallsföreskrifter och denna handbok.


• Samråda med kommunens avfallsorganisation (t.ex. förvaltning, bolag eller kommunalförbund) om val, placering och utformning av avfallsutrymme.


Kommunens avfallsorganisation • Ge olika aktörer instruktioner kring val, placering och utformning av avfallsutrymmen.


Kommunens byggnadsnämnd • Besluta om bygglov för avfallsutrymmen.


Fastighetsägare • Tillse att avfallsutrymmen och tillhörande  anordningar hålls i bra skick och enligt kraven i lagstiftningen, lokala avfallsföreskrifter och denna handbok. Det sker t.ex. genom städning, snöröjning och underhåll.


Producentansvarsorganisation (FTI eller motsvarande) • Tillhandahålla information om möjligheterna till fastig hets nära insamling av de fraktioner som omfattas av  producentansvar eller alternativa insamlings- möjligheter t.ex. återvinningsstationer.


Väghållare • Ansvarar för att tillfartsvägar och uppställningsplatser är underhållna för att möjliggöra hämtning av avfall.


Avfallsutrymmens utformning och placering har stor in verkan på hämtningspersonalens arbetsmiljö. Fel planerat kan avfallsutrymmen och dess omgivande trafiklösningar leda till tungt fysiskt arbete, medföra risk för olyckor och förslitningsskador samt öka skadlig stress. För att säker- ställa en god arbetsmiljö för de som hämtar avfallet ska kraven i denna handbok samt Arbetsmiljöverkets regler följas.


Arbetsmiljö är en avgörande fråga vid utformningen av avfallsutrymmen och en stor del av de tekniska krav som ställs i denna handbok är direkt kopplade till att garantera att hämtning av avfall kan ske med en god arbetsmiljö.


Arbetsmiljölagens bestämmelser gäller även arbetsmiljön i och i anslutning till avfallsutrymmen. Arbetsgivaren har därmed skyldighet att tillse att avfallshämtarna har bra arbetsmiljö. Om avfallsutrymmena inte uppfyller arbetsmiljölagstiftningens krav kan Arbetsmiljöverket förbjuda arbetsgivaren att bedriva avfallshämtning på den specifika platsen. 3


Läs mer om ansvarsfördelning, risker och åtgärder kopplat till arbetsmiljö i bilaga 5.


Vilka fraktioner som ska tillhandahållas i avfallsutrymmen beror på lagstiftningen, de lokala avfallsföreskrifterna samt vilka möjligheter det finns för lämning av annat avfall på andra platser som t.ex. återvinningsstationer eller återvinningscentraler.


1. I eller i anslutning till en byggnad ska det finnas utrymmen eller anordningar för hantering av avfall som kan nyttjas av alla brukare av byggnaden (d.v.s. både boende och verksamheter). (Bilaga 2, L. 3:422)


2. Kommunens lokala avfallsföreskrifter ska följas.


3. Om större mängder farligt avfall beräknas förvaras i avfallsutrymmet behöver tillstånd för hantering av brandfarlig vara sökas. (Bilaga 2, I.)


4. Insamlingen av avfall vid ny- och ombyggnation ska omfatta följande fraktioner: • Matavfall 4 • Returpapper, t.ex. tidningar • Pappersförpackningar • Metallförpackningar • Ofärgade glasförpackningar • Färgade glasförpackningar • Plastförpackningar • Elektronik, ljuskällor och batterier • Restavfall • Grovavfall


5. Samtliga fraktioner ska kunna lämnas på samma plats i den mån det är rimligt.


6. Om farligt avfall och elektronik ska samlas in, ska det ske i behållare som är anpassade till respektive fraktion ur ett säkerhetsperspektiv.


7. Hantering och förvaring av farligt avfall kräver särskild uppmärksamhet och insamling ska utformas i nära samråd med kommunens avfallsorganisation.


8. Grovavfall ska sorteras i stora kärl eller i container för att underlätta för avfallshämtaren.


I detta avsnitt anges generella krav som tillsammans med kraven i kapitel 6 och 7 ska tillämpas oavsett vilken typ av avfallsutrymme som väljs. I kapitel 8 anges även krav som är specifika för olika avfallsutrymmen som också ska följas. Utöver det som anges i denna handbok ska även kommunens lokala avfallsföreskrifter följas vid utformning av avfallsutrymmen. I de lokala avfallsföreskrifterna finns det till exempel krav om hur avfallet ska sorteras och vem som ansvarar för avfallsbehållare.


Val och utformning av avfallsutrymmen kräver planering och genomförande på ett genomtänkt sätt, då det påverkar avfallshanteringen i många år framöver och det kan vara svårt och dyrt att rätta till felaktigheter i efterhand.


5.1. Utrymme för sortering i lägenheter och verksamheter


För att öka mängden utsorterat avfall behöver lägenheter och andra lokaler förses med goda möjligheter till sortering. Ju bättre möjligheterna för sortering är i lägenheterna och lokalerna, desto större sannolikhet är det att avfallet sorteras korrekt i det gemensamma avfallsutrymmet.


1. I bostadslägenheter ska det finnas plats för käll- sortering av avfall. (Bilaga 2, L. 3:423)


2. Lägenheter och verksamheter ska förses med möjlighet till sortering motsvarande de fraktioner som finns tillgängligt för insamling.


9. Utöver de fraktioner som anges i branschkrav 4 bör även följande fraktioner erbjudas: • Textilinsamling • återbruk


\"10. Det är en fördel om grovavfallet förvaras i annat utrymme än övrigt avfall. Grovavfallet \"brer\" lätt ut sig i rummet och kan därmed hindra hanteringen av t.ex. kärl. Ett separat rum för grovavfall kan placeras i en annan byggnad alternativt kan plats för container beredas för periodvis insamling.\"


11. återbruk kan implementeras för att öka andelen åter- användning och minska avfallsmängderna. I de fall återbruk implementeras bör följande rekommenda- tioner följas: • Ytan för återbruk bör vara minst 2 m 2 .


• Ytan bör vara tydligt avgränsad • Det bör finnas tydliga rutiner för rensning och städning • Det bör finnas tydlig information i form av skylt- ning i anslutning till utrymmet om vad som tas emot, eventuella öppettider och kontaktperson


I bilaga 3 finns mer detaljerade beskrivningar av de olika avfallsfraktionerna samt vilken aktör som ansvarar för insamlingen.


Det finns flera olika typer av avfallsutrymmen och vilket system som ska väljas beror bland annat på kommunens avfallsföreskrifter, förutsättningarna i kommunen och i närområdet, om det är boende och/eller verksam heter som ska lämna avfall samt rekommendationer från kommunens avfallsorganisation. Avstånd till återvinnings- centraler och återvinningsstationer är också en parameter att beakta.


I kapitel 8 finns mer information om olika typer av avfallsutrymmen och i bilaga 4 finns information om olika typer av hämtningsfordon.


1. Det avfallsutrymme som är mest lämpat med avseende på återvinning av avfall, skydd för miljö, säkerhet och arbetsmiljö ska väljas.


2. Manuell hantering ska minimeras för att skapa en bättre arbetsmiljö för de som hämtar avfallet.


3. Kommunens avfallsorganisation ska kontaktas vid val av avfallutrymme (se vidare i kapitel 3).


Avfallsutrymmens placering behöver noga övervägas för att skapa en trygg och ändamålsenlig avfallshantering. Närhet till bostäderna, trafiksäkerhet, barnsäkerhet och arbetsmiljö är faktorer som styr och påverkar  placeringen. Vid beaktande av dessa faktorer kan det även finnas krav och önskemål som är motstående vilket innebär att avvägningar mellan olika krav är nödvändiga.


Den störning som kan uppstå i samband med hämtningen blir mindre ju längre bort från bostäder och lekplatser m.m. avfallsutrymmet ligger. Samtidigt blir det svårare för de boende att lämna sitt avfall om det är lång väg till avlämningsplatsen. Eftersom alla områden är unika är det viktigt att alla dessa faktorer beaktas vid planeringen. Exempel på placeringar som ofta är fördelaktiga är på väg till kollektivtrafik eller parkering.


1. I eller i anslutning till en byggnad ska det finnas utrymmen eller anordningar för hantering av avfall som kan nyttjas av alla brukare av byggnaden.


2. Avfallsutrymmen ska placeras och utformas så att risken för olyckor begränsas vid tillträde,  transporter samt vid användning, kontroll och underhåll av utrymmena och deras installationer. (Bilaga 2, L. 3:42, 3:421)


3. Avfallsutrymmen ska placeras och utformas så att risken för brukarnas eller grannarnas hygien eller hälsa begränsas. (Bilaga 2, L. 3:42)


4. Avfallsutrymmen ska ha tillräcklig med plats för material och utrustning samt för drift- och underhålls- arbete. (Bilaga 2, L. 3:42)


5. Avfallsutrymmen får inte placeras så att avfall måste transporteras genom utrymmen där personer vistas mer än tillfälligt eller där livsmedel förvaras.


6. Hämtning ska kunna utföras på ett trafiksäkert sätt, därför ska avfallsutrymmen placeras i utkanten av ett bostadsområde för att hämtningsfordon inte ska behöva köra in bland människor och bostäder.


7. Avfallsbehållare ska inte placeras på gång- eller cykelvägar.


8. Avfallsutrymmen ska placeras så att hämtning och lämning av avfall sker på markplan.


9. Hämtningsfordonen ska kunna hämta avfallet, d.v.s.


det får inte finnas några fasta eller återkommande hinder (t.ex. parkerade bilar).


10. Avfallsutrymmen ska placeras så att det upplevs tryggt att lämna avfall. Exempelvis bör avfalls- utrymmen inte placeras ensligt eller i bristfälligt upplysta områden.


11. Avståndet mellan byggnadens entréer och avfalls- utrymmen ska inte överstiga 50 meter för flerbostads- hus om inte andra krav listade ovan motiverar ett längre avstånd. Avfallsutrymmet bör även placeras där de boende naturligt passerar, t.ex. vid gångväg till busshållplats.


För att skapa avfallsutrymmen som ökar trivsel och viljan att sortera avfallet bör avfallsutrymmen utformas på ett tilltalande sätt. Ljusinsläpp och belysning är en särskilt viktig aspekt som påverkar hur avfallsutrymmet upplevs och kan rätt använt öka trygghetskänslan vid lämning av avfall.


1. Avfallsutrymmen ska utformas så att de känns trygga och tilltalande.


2. Avfallsutrymmen ska utformas så att de anpassas till omgivande miljö och stämmer överens med andra byggnader vad gäller volym, form och färg.


3. Bra och snabbtändande belysning ska finnas, både i och utanför avfallsutrymmet. Belysningens ljusstyrka ska vara minst 300 lux.


4. Flera armaturer ska användas för att öka ljussprid- ningen och säkerheten om någon lampa går sönder.


5. Belysningsarmaturer ska inte placeras så att de kan skymmas av dörrar eller portar.


6. Rörelsedetektor bör används så att belysningen tänds direkt när dörren öppnas och hållas tänd hela tiden som någon befinner sig i rummet.


7. I avfallsrum bör det finnas fönster för att öka ljus- insläpp och öka tryggheten.


Avfall drar lätt till sig skadedjur och kan ge upphov till lukt och det är därför viktigt att vidta åtgärder för att minska dessa risker.


1. Avfallsutrymmen ska hållas fria från ohyra.


2. Byggnader ska utformas så att det försvåras för skadedjur att komma in i byggnaden och dess byggnadsdelar, om det inte är orimligt med hänsyn till byggnadens utformning och användning.


3. Utrymmen, behållare och utrustning för avfall ska utformas så att det finns möjlighet att hålla rent.


4. Frostfria utrymmen ska förses med vattenslang och golvbrunn med avdunstningsskydd för att möjliggöra städning av utrymmet. Påkörningsskydd ska finnas vid vattenanslutning.


5. Avfallsutrymmen ska förses med god ventilation för att minska risken för lukt. Frånluftsflödet ska vara minst 5 l/s och m 2 golvyta. Om endast grovavfall förvaras ska frånluftsflödet vara minst 0,35 l/s och m 2 golvyta.


6. Dörrar ska ha släplist som skydd mot skadedjur.


8. För att minska risken för lukt och skadedjur bör avfallsutrymmen inte placeras i söderläge och om det finns risk för större uppvärmning sommartid kan kylanläggning användas.


9. Råttor och andra skadedjur ska hindras att komma in i avfallsutrymme, vilket innebär att öppningar större än 5 mm inte bör förekomma. Nät kan finnas för ventilationsöppningarna och avfallskärl kan förses med lock.


10. Om luktproblem uppstår kan luftrenare användas. 11. Då frånluftsventilation skapar ett undertryck kan dörr till utrymmet behöva utrustas med automatisk dörröppning eller fjäderanordning för att förenkla öppning av dörren.


12. Avfallsutrymmen där större mängder blöjor eller matavfall förvaras kan vara kylt för att minska risken för lukt.


Buller kan uppstå vid lämning och hämtning av avfall och kan leda till olägenheter för människor som bor eller vistas i området. Exempelvis leder tömning av glas till höga momentana bullernivåer. Avfallsutrymmen behöver därmed planeras så att bullerstörning undviks för dem som bor eller vistas i närheten.


1. Byggnader som innehåller bostäder, deras installa- tioner och hissar ska utformas så att ljud från dessa och från angränsande utrymmen likväl som ljud utifrån dämpas. Detta ska ske i den omfattning som den avsedda användningen kräver och så att de som vistas i byggnaden inte besväras av ljudet. (Bilaga 2, L. 7:21)


2. Buller från lämning och hämtning av avfall ska i den mån det är rimligt minimeras. Riktvärdena i tabell 1 ska eftersträvas.


3. Bostäder som finns nära hämtningsplats av avfall kan förses med fönster som har bättre ljudvärden än normalt för att minska risken för bullernivåer som kan anses vara en olägenhet.


Eftersom avfall kan vara lättantändligt är det  viktigt med ett bra brandskydd för att minska risken för  personskador, dödsfall samt skador på egendom. Exempelvis bör det beaktas vilken typ av material som används. I detta kapitel anges övergripande krav på brandskydd. Brand- skyddsföreningen 5 och Räddningstjänsten tillhandahåller uppdaterade krav och detaljerade rekommendationer.


Avfallsutrymmen behöver utformas så att de är säkra och inte orsakar olyckor eller dödsfall. Barnperspektivet är särskilt viktigt att beakta då barn är uppfinningsrika och kan lockas till att undersöka avfallsutrymmen 6 .


1. I avfallsutrymmen ska de åtgärder vidtas som behövs för att förebygga brand och för att hindra eller begränsa skador till följd av brand. (Bilaga 2, H. 2 kap 2 §)


2. Avfallsutrymmen ska förses med utrustning för släckning av brand och för livräddning vid brand eller annan olycka i den mån det är skäligt.


3. öppningar eller inkast för avfall som finns i eller vid ytor som är avsedda att gå på, ska vara täckta av luckor, galler, trallar eller andra lämpliga skydds- anordningar. (Bilaga 2, L. 8:92)


4. Rum för avfallsutrymmen ska utformas som egen brandcell för att minska risken för att branden sprider sig.


5. Fristående avfallsbehållare ska placeras på ett säkert avstånd från fasad med fönster eller brännbart mate rial både avseende höjd- och sidled. Om osäker- het föreligger ska avstämning ske med Brandskydds- föreningen, Räddningstjänsten eller motsvarande för att avgöra vilka avstånd som är lämpliga i det specifika fallet.


6. Automatiska brandlarm och släcksystem ska instal le- ras för att skapa en hög säkerhet mot brand.


Avfallsutrymmen ska placeras och utformas så att det är tillgängligt för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. Exempel på aspekter som behöver beaktas för att skapa tillgängliga avfallsutrymmen är dörrar, eventuella lock, handtag, inkast m.m. som ska utformas och placeras på sådant sätt att de kan användas och öppnas av personer som har nedsatt styrka, syn eller annan funktionsvariation.


I detta kapitel anges övergripande krav på tillgänglighet. Observera att detta inte är en heltäckande kravlista. För vidare läsning se Boverkets byggregler (BBR).


1. Avfallsutrymmen, sopnedkast och andra liknande anordningar ska vara tillgängliga för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga.


2. Dörrar och portar ska utformas så att de medger passage med rullstol och så att tillräckligt utrymme finns för att öppna och stänga dörren eller porten från rullstolen. (Bilaga 2, L. 3:143)


3. Handtag, manöverdon och lås ska placeras och utformas så att de kan användas såväl av personer med nedsatt rörelseförmåga som av personer med nedsatt orienteringsförmåga. (Bilaga 2, L. 3:143)


4. Väg mellan bostäder och avfallsutrymmen ska vara framkomliga året runt.


5. Trappsteg, trösklar, tunga dörrar eller trånga passager ska undvikas.


6. Text och symboler bör kontrastera i ljushet mot bakgrunden så att de tydligt syns. Punktskrift ökar tillgängligheten och bör placeras på samma plats vid inkast på behållaren och bör sitta 1,3–1,4 meter över mark eller ovanpå behållare.


7. Placering av inkast/lucka/öppning för att slänga sitt avfall, bör ta hänsyn till räckvidden hos  personer i rullstol. Det vill säga, ett inkast med centrum cirka 0,8–1,0 meter över mark vilket kräver speciell konstruktion då standardkärl är högre. Inga tröga, tunga luckor. Manövrering med en hand ska vara möjlig. Kärl, som står fritt, ska inte vara högre än cirka 110 cm.


För att minska risken för skadegörelse, brand, stölder och att obehöriga slänger avfall bör avfallsutrymmen utformas så att endast de som har behörighet att slänga avfall kommer åt utrymmena.


1. Renhållaren ska ha tillträde till de utrymmen på fastigheten där avfall hämtas. Nycklar, portkoder och dylikt ska tillhandahållas till renhållaren. 7


2. Avfallsutrymmen ska förses med lås för att hindra obehöriga från att lämna avfall och/eller få tillgång till avfallsutrymmen. Det ska gå att öppna dörren inifrån utan nyckel för att snabbt kunna utrymma vid brand.


3. Avfallshämtning ska vara möjlig under ordinarie hämtningstider och överensstämma med lokala före- skrifter eller bestämmelser.


Tydlig skyltning för de olika fraktionerna underlättar korrekt avfallssortering. Skyltar till förpackningsfraktioner kan erhållas kostnadsfritt från FTI:s hemsida 8 .


1. Avfallsbehållare ska vara tydligt skyltade med uppgift om vilken typ av avfall som ska läggas i respektive behållare för att underlätta för både lämnare och hämtare.


2. Symboler och bilder ska användas på skyltarna för att förtydliga vad som ska läggas i respektive behållare. Vedertagna färgkoder för olika avfallsslag bör  användas.


3. I de fall vissa fraktioner ska vara förpackade på ett särskilt sätt ska information om detta finnas vid respektive skylt (t.ex. om särskilda påsar ska  användas för matavfall samt var dessa påsar finns).


4. Kontaktuppgifter till de som ansvarar för insamlings- systemet ska finnas tydligt angivna i anslutning till avlämningsplatsen för att underlätta vid driftstörning eller frågor.


5. Om det finns behov, bör skyltarna skrivas på andra språk än svenska.


6. Framkomlighet för hämtningsfordon och personal


4. Hämtningsfordon ska inte framföras på gång- och cykelbana. Om det inte kan undvikas, kan dispens sökas hos kommunen eller fastighetsägaren.


5. Hämtningsfordonens behov av att backa vid hämtning av avfall ska i största möjliga mån minimeras, och undvikas intill gång- och cykelbanor, lekplatser, bostadsentréer, skolor, förskolor eller äldreboenden.


6. Transportvägar ska ha den bärighetsklass som krävs med avseende på hämtningsfordonens tyngd, men minst bärighetsklass 2.


7. Hämtningsfordonets uppställningsplats ska inte vara skymd av t.ex. backkrön eller kurva.


8. Väghållaren (Trafikverket, kommunen, privat väg- förening eller enskild fastighetsägare) ska tillse att det är korrekt skyltning och god framkomlighet.


Transportvägarnas mått 9. Transportväg ska vara minst 5,5 meter bred om körning i båda riktningarna förekommer. Om parkering tillåts ska vägen vara bredare (bredden beror då på vilken typ av parkering som tillåts, t.ex. utmed vägen eller snedställd). Om vägen är mötesfri och det inte finns parkerade fordon kan vägen vara smalare, men den ska vara minst 3,5 meter. Träd och växtlighet eller snövallar ska inte inkräkta på vägbredden.


I detta kapitel anges generella krav avseende framkomlig het för hämtningsfordon vid transportvägar, uppställnings- platser och dragvägar som behöver tillämpas oavsett val av avfallsutrymme.


Transportvägar är de vägar i direkt anslutning till upp- ställningsplats och dragväg där fordon för hämtning av avfall måste köra för att komma intill och hämta avfallet. Transportvägarnas utformning är en av flera aspekter som påverkar avfallshämtarens arbetsmiljö samt säkerheten för de som vistas eller färdas nära hämtningsfordon.


1. Byggnader och andra anläggningar ska så långt det är praktiskt möjligt vara placerade på ett sådant sätt i förhållande till omgivande mark att transporter och liknande kan utföras med betryggande säkerhet mot ohälsa och olycksfall. (Bilaga 2, G. 3 §)


2. Transportväg ska ha en hårdgjord yta (se bilaga 1 för definition).


3. Transportvägen ska året runt ha fri sikt, hållas fri från hinder, röjas från snö och hållas halkfri.


Vändplats för baklastande hämtningsfordon.


10. Transportvägar (inklusive garage, portiker eller andra platser där hämtningsfordon ska framföras) ska ha en fri höjd på 4,7 meter. Lägre höjd kan accepteras om lägre fordon än 4,5 meter används och kommunen har gett godkännande för detta. Träd och växtlighet får inte inkräkta på den fria höjden.


11. återvändsgator ska ha vändmöjlighet för hämtnings- fordon, t.ex. i form av vändplats eller trevägskorsning. Vändmöjlighetens mått ska anpassas efter vilken typ av hämtningsfordon som ska användas. I figur 10 och figur 11 ges exempel på mått för en bak- lastande hämtningsbil.


12. Gångvägar bör inte blockeras vid hämtning av avfall.


Uppställningsplatsernas utformning måste anpassas till vilken typ av avfallsbehållare som har valts samt storleken på hämtningsfordonen. I detta avsnitt anges generella branschkrav på uppställningsplatser, se vidare i kapitel  8 för mer detaljerade krav kopplat till respektive typ av avfallsutrymmen.


1. Hämtningsfordonet ska inte hindra annan trafik (t.ex.


bilar, bussar eller cyklister) när avfallstömning pågår.


2. Hämtningsfordonen ska kunna hämta avfallet, d.v.s.


det får inte finnas några fasta eller återkommande hinder (t.ex. parkerade bilar). Skyltning om lastplats och parkeringsförbud kan behövas. Uppställnings- platsen ska även vara snöröjd och inga snöhögar får förekomma.


3. Uppställningsplatser ska vara tillräckligt stora för att hantera den typ av utrustning (t.ex. kärl, botten- tömmande behållare, containrar eller slangar) som används.


4. Uppställningsplatsen ska vara plan och hårdgjord


5. Lutningen på uppställningsplatsen ska inte överstiga vad hämtningsfordonet klarar av.


6. Uppställningsplatsen ska vara tillräckligt rymlig för att hämtningspersonalen ska kunna arbeta på ett effektivt och säkert sätt.


7. Hämtningsfordonet bör inte hindra fotgängare när avfallstömning pågår.


Alternativ vändplats till figur 10 för baklastande hämtningsfordon.


Väg mellan avfallsutrymme och hämtningsfordonets uppställningsplats, d.v.s. där hämtningspersonalen drar eller skjuter kärl, slangar eller säckkärra, benämns här dragväg. Hårdgjorda ytor, snöröjning, avstånd, lutning och trösklar är aspekter som är avgörande för vilken arbetsmiljö som skapas.


1. Ramper ska luta högst 1:12. (Bilaga 2, L. 3:1222)


2. Dragvägar ska vara utformade så att avfallskärl, slangar eller säckkärra utan svårighet kan förflyttas. 9


3. Dragvägar mellan avfallsutrymme och uppställnings- plats ska vara så korta som möjligt och inte överstiga 10 meter.


4. Dragvägar ska vara minst 1,2 meter breda och om den ändrar riktning bör bredden där vara minst 1,35 meter. Det ska vara minst 2,1 meters fri höjd.


5. Dragvägar ska året om vara jämna, hårdgjorda


(se definition i bilaga 1), halkfria och utan trånga passager eller hinder.


6. Trappsteg och trösklar ska inte förekomma. I undan- tagsfall kan tröskel vara kvar om den förses med ramp på båda sidor. Om trösklar behövs ska de vara så låga som möjligt för att underlätta för rullstolsburna samt vid hämtning.


7. Trottoarkanter ska i möjligaste mån undvikas. I de fall det inte går att undvika kanter ska fasad kantsten eller motsvarande användas.


8. Lutningar ska i största möjliga mån undvikas. Om lutning inte kan undvikas bör den inte överstiga 1:20 för att belastningen ska vara acceptabel och ska inte överstiga 1:12 (se lagkrav).


9. Ramp ska undvikas i största möjliga mån. I de fall ramp inte kan undvikas eller där marken lutar mot- svarande en ramp, ska rampen/marken: • Inte luta mer än 1:20 vid nybyggnation • Ha minst 2 m långa vilplan • Ha en höjdskillnad på högst 0,5 meter mellan vilplanen • Ha en fri bredd på minst 1,3 meter, • Vara fri från hinder, och • Ha ett minst 40 mm högt avåkningsskydd om det finns nivåskillnader mot omgivningen.


Observera att kravet om att dragvägen ska vara max 10 meter även gäller vid användande av ramp.


10. Hiss ska undvikas i största möjliga mån men om ingen lämpligare lösning finns får hiss användas vid avfalls transport om den är besiktigad och godkänd för transport av skrymmande gods och om den har korgdörr.


11. Lyftbord ska undvikas i största möjliga mån, men om ingen lämpligare lösning finns får lyftbord  användas vid avfallstransport om den är besiktigad och  godkänd för transport av skrymmande gods. Lyftbord utomhus är direkt olämpligt av driftsäkerhetsskäl, eftersom dessa generellt sett är känsliga för kyla och nederbörd.


Den övergripande trenden är att plast- och pappers- förpackningarna ökar i volym, medan returpapper minskar. En liten viktökning av plastförpackningar medför en stor volymökning, vilket behöver beaktas vid dimensionering.


Tänk på att då matavfallsinsamling införs krävs en fort- satt större volym på restavfall under en period eftersom utsorteringen ökar över tid.


Matavfall är tungt i förhållande till volymen och denna fraktion överdimensioneras lätt. Om matavfall samlas in via matavfallskvarnar till tank ökar volymen på grund av tillsatt vatten.


Avfallsmängderna från skolor och förskolor är starkt beroende på om de har egna tillagningskök eller får färdiglagad mat levererad. Detta gäller både matavfall och förpackningsavfall.


För butiker och kontor är schablonerna osäkra och det kan finnas stora skillnader beroende på vilken typ av butik det är eller om kontoret har matsal eller restaurang. En klädbutik och en elektronikbutik har väldigt olika avfallsmängder och avfallsfraktioner och dessa schabloner får ses som mycket grova indikationer.


Hur stort ett avfallsutrymme behöver vara beror på antalet och typ av hushåll eller verksamhet, avfallsmängder, insamlingsteknik, hämtningsintervall och antal fraktioner som ska samlas in.


Då avfallsmängderna kan variera stort mellan olika om- råden, och det kan vara svårt att förutse avfallsmängderna i ett nytt område, är det ofta nödvändigt att dimensionera avfallsutrymmena i överkant då det är svårt att anpassa eller utöka avfallsutrymmena i efterhand. Då avfalls- hanteringen och lagstiftningen förändras över tid behöver avfallsutrymmena även planeras med flexibilitet för att över tid kunna anpassas till förändrat antal fraktioner och förändrade avfallsmängder.


1. Avfallsutrymmen ska utformas och dimensioneras så att de möjliggör återvinning av avfallet. (Bilaga 2, L. 3:422)


I tabell 2–5 anges schabloner 10 som kan användas som underlag vid dimensionering av avfallsutrymmen. Observera att mängderna varierar beroende på förut- sättningarna och att dessa schabloner därför endast bör användas som en vägledning.


Viktigt är att tänka på att antalet fraktioner sannolikt kommer att öka och det är lämpligt att dimensionera även för fraktioner som textil, småelektronik, ljuskällor m.fl.


Tabell 3 Avfallsvolymer för kontor och butiker.


Tabell 2 Volymer om avfallet samlas in med fastighetsnära insamling för förpackningar och returpapper. Grovavfallet dimensioneras inte i liter per vecka utan i kvadratmeter golvyta som behövs vid veckovis tömning per lägenhet.


Tabell 4 Volymer om avfallet delas upp i matavfall och restavfall men fastighetsnära källsortering av förpackningar och returpapper saknas. En större andel förpackningar hamnar i restavfallet.


Tabell 5 Volymer om ingen fastighetsnära källsortering sker utan matavfall läggs med övrigt restavfall som blandat restavfall. En större andel  förpackningar hamnar i restavfallet.


Kärl samt dess utformning och placering 9. Kärl ska placeras så att draghandtaget kan nås från gången så att hämtningspersonal lätt kan dra iväg kärlen. Med fördel kan lock i lock användas.


10. Kärlens storlek samt antal hjul ska anpassas efter respektive fraktions tyngd för att undvika lyft och tunga drag för hämtningspersonalen.


Kärl utomhus 11. Kärl utomhus ska omgärdas av staket eller liknande samt vara skyddat från nederbörd.


12. Ytan som kärlen står på ska vara hårdgjord. 13. Ytan ska hållas fri från växtlighet samt vara snö- och halkfri på vintern.


14. Avfallsbehållare utomhus ska inte stå under takfot, i portal, över brandpost, vattenavstängning eller liknande.


Uppställningsplats 15. Uppställningsplats för kärlhämtning ska vara minst


3,5 meter bred, 15 meter lång och ha en fri höjd om 4,7 meter för baklastande sopbil med måtten 2,9 meter bred, 11 meter lång och 3,8 m hög.


16. Tunga dörrar till avfallsutrymmen bör förses med maskinell dörröppnare. Utrymmet där dörren slås upp bör markeras alternativt att dörrarna förses med säkerhetssensorer eller liknande. Manöverdon för dörröppnare bör placeras med centrum 0,80 meter från golvet eller marken och minst 0,70 meter, men gärna 1,0 meter, från hörn eller dörrbladets framkant i ogynnsammaste läge.


17. Dörrar bör förses med skyddsplåt på insidan som skydd mot nötning, slag och stötar.


18. För att minska skador i utrymmet vid rangering av kärl bör en avbärarlist placeras på väggen 0,95–1,25 meter från golvet.


19. Strömbrytare bör placeras på ca 1,3 meters höjd över golv för att undvika påkörning. Eluttag bör finnas på lämpligt ställe.


20. Kärl bör rengöras regelbundet för att motverka lukt.


I detta kapitel anges specifika krav för olika typer av avfalls- utrymmen. Observera att utöver de krav som anges i detta kapitel ska även de generella kraven i kapitel 5–7 följas.


Avfallsutrymmen med kärl kan anordnas både inomhus och utomhus. De som är inomhus kan antingen placeras i fastigheten eller uppföras som ett fristående avfallshus (ofta kallad återvinningshus, miljöhus eller kretsloppshus).


De vanligaste förekommande kärlen rymmer 140–660 liter. Vilka storlekar och fabrikat som används varierar från kommun till kommun.


Mer information om dimensionering finns i kapitel 7. Se även avsnitt 5.9 om tillgänglighet. Observera att bygglov kan krävas för utomhuslösningar, se vidare i kapitel 3.


Utformning av avfallutrymmen 1. Avfallsutrymmen ska vara väl tilltagna och flexibla.


Storleken på rummet bestäms av storleken på och antalet kärl som behöver finnas där.


2. Den fria gången mellan olika kärl ska vara vara minst


1,5 meter och avståndet mellan varje kärl minst 6 cm på vardera sida.


3. Rumshöjden ska vara minst 2,1 meter. Installationer får inte begränsa den fria höjden.


4. Dörrar för avfallsutrymmen ska ha minst 1,2 meter fri bredd och minst 2 meter fri höjd. Normalt krävs minst en 13x21-dörr.


5. Golvytorna ska vara plana. 6. Golv ska vara utformade för att minimera risken för att halka eller snubbla men samtidigt vara lätt att rengöra. Blanka golv ökar halkrisken. Halkfritt prioriteras framför rengörbarhet.


7. Det ska finnas uppställningsanordningar för dörren som enkelt kan aktiveras.


8. Dörrar ska kunna öppnas inifrån utan nyckel. Låsvred bör ha skydd som förhindrar att låset skadas av slag eller påkörning.


Tabell 6 Måttangivelser för de kärl som anges i  exemplet ovan. Observera att det mellan varje kärl ska vara minst 6 cm. När locken öppnas tillkommer kärlens djup i höjdled.


Dörren ska ha: • Skyddsplåt på insidan • vred på insidan med skydd/kåpa • Automatisk  dörröppnare • Uppställnings  anordning


Avståndet mellan varje kärl minst 6 cm på vardera sida


Exempel på avfallsutrymme med fastighets- nära insamling dimensionerad för 50 lägen- heter. BILD: SARA SUNDIN, RAMBOLL.


Gemensamt för olika typer av bottentömmande avfalls- behållare är att det krävs en kran för tömning. Vid tömning lyfts behållaren eller en innerbehållare upp maskinellt med hjälp av en kran på hämtningsfordonet. Innehållet töms sedan i kranbilens container genom att behållarens golv öppnas alternativt att en påse öppnas. Lyft av behållarna kan ske över t.ex. staket, buskar och liknande förutsatt att dessa eller behållarna inte tar skada, men inte över människor eller ömtåliga saker såsom bilar.


Djupbehållare är till största delen nedgrävda i marken och möjliggör ett större utrymme för avfallet jämfört med en bottentömmande som står på marken. Eftersom avfallet ligger under mark där temperaturen är låg minskar risken för dålig lukt. De behållare som är helt under jord, och där hela behållaren lyfts vid tömning, behöver snöröjas kontinuerligt för att det inte ska falla ner snö i utrymmet för behållaren.


1. Vid installation av bottentömmande behållare ska anläggningen utformas så att den är åtkomlig för fordon utrustat med kran.


2. Bottentömmande behållare ska ha ett kroksystem som är anpassat efter kommunens avfallsföreskrifter.


3. Avståndet mellan fordonets centra och  behållarnas centra ska inte överstiga 6 m eller understiga 2  m. Observera att kranar kan ha olika räckvidd  (exempelvis 2–6 meter), därför ska kommunens avfallsorganisa- tion kontaktas för beslut om avstånd.


4. Det ska vara en fri höjd om 10 meter. 5. Angöringsplatsen ska inte ligga så att parkerade bilar förekommer mellan hämtningsfordonet och behållarna.


6. Lyft ska inte ske över vägar eller cykelbanor. 7. Uppställningsplatsen ska i största möjliga mån vara jämn. Om lutning inte kan undvikas ska lutningen normalt sett max vara 7 % för att säkerställa att fordonet inte kan börja glida på stödbenen.


8. Marknivåskillnaden mellan fordon och behållare ska vara max ±2 meter.


9. På grund av att behållaren kan pendla vid lyft ska djup behållaren placeras minst 2 meter från omgivande hinder till exempel fasad, lyktstolpe eller  parkering.


10. Behållarna ska placeras så att snöröjning kan ske.


I de fall behållarna är helt under jord ska hela behålla rens yta ovan jord snöröjas innan tömning.


11. Behållarnas placering ska stämmas av med lednings- ägaren för att minska risken för att ledningar grävs sönder vid etablering.


12. Behållarna ska utformas så att barn inte riskerar att skada sig. Exempelvis bör det finnas lås på inkasten.


13. Behållare för matavfall ska inte överstiga 1000 liter.


14. Lyft bör inte ske över gångbanor, speciellt inte om gångbanan är högt trafikerad eller om det är i närheten av en skola. I de fall det är oundvikligt ska gångvägen spärras av vid tömning.


15. Uppställningsplatsen bör vara minst 15 meter lång. 16. Behållare bör anläggas så att vatteninträngning minimeras och vara placerad så att ytvattenavrinning möjliggörs. Om lakvatten ansamlas under behållare rekommenderas att dessa rengörs/saneras vid behov. Rengöring är särskilt viktigt för behållare med mat- avfallsinsamling.


17. I delar av Sverige med mycket snö är det mer fördel- aktigt med behållare som delvis är under mark och där avfallet samlats upp av en påse som kvarstår ovan jord vid tömning.


Exempel på hur det kan se ut vid tömning av bottentömmande behållare.


Stationära sopsugssystem är slutna och helt automatiserade. Systemet bidrar till att behovet av avfallstransporter med lastbil minskar inom bostadsområden då hämtning kan ske utanför bostadsområdet vid central uppsamlingsplats.


Stationärt sopsugssystem är ett maskinellt insamlings- system där avfall med hjälp av vakuum transporteras genom rör i marken, från sopnedkastet till uppsamlings- containrar belägna i en byggnad en bit bort från bostäderna. Antalet containrar i terminalen varierar och beror dels på antalet utsorterade fraktioner och dels på mängden avfall. När containrarna i terminalen är fulla hämtas de med lastväxlare för tömning och vidaretransport till behandlings anläggningar.


Infrastrukturen för stationär sopsug varierar från fall till fall och behöver projekteras, därför anges inga bransch- krav i detta avsnitt. Hämtning av avfallet sker i regel genom containerhämtning, se kapitel 8.5. Avstämning behöver ske med kommunens organisation enligt kapitel  3.


Mobila sopsugssystem samlar in avfallet med hjälp av vakuumteknik som sitter i tömningsfordonet (sugbil). Under varje sopnedkast finns en lagringstank vilken binds ihop med andra lagringstankar i området genom rör i marken till en dockningspunkt. Vid tömning ansluter slambilen till dockningspunkten, vakuumtekniken sätts igång och avfallet transporteras in i sugbilen. Risken för bullerstörning vid dockningsplatsen bör uppmärksammas eftersom tömningen av avfallstankarna kan bullra och ta lång tid. Ett sätt att undvika detta är att redan i planerings- stadiet tänka på var dockningspunkterna placeras och hur många tankar som ska tömmas.


1. Avstånd mellan dockningspunkt och uppställnings- plats ska inte överstiga 5 meter.


2. Uppställningsplats ska vara så plan som möjligt med en maximal lutning på 3 %.


3. Lock ska i största möjliga mån vara av lätta material, såsom plast, glasfiber eller plåt, och kunna öppnas av en person. Lock som behöver lyftas ska inte väga mer än 15 kg. Lock som endast ska skjutas i sidled utan att lyftas ska väga max 35 kg.


4. Lock ska vara försedda med lås för att hindra obehöriga och barn från att öppna locket. Låset ska lätt kunna öppnas av hämtningspersonalen.


5. Lock ska vara försedda med handtag. 6. Lock ska inte vara övertäckta samt vara snöfria vid tömningstillfället.


7. Tömningsplats ska vara väl utmärkt och  tillgänglig för hämtningspersonalen. Andra redskap än de som normalt medförs vid tömning ska inte behöva användas för att öppna locket.


8. När tankar placeras utomhus ska marken 1 meter runt om locket vara hårdgjord.


9. Tömningsfordonets angöringsplats bör inte vara placerad vid utfarter eller placeras vid en korsning.


Containrar förekommer i många olika storlekar och utföranden. Tömning av containrar kan utgöra en risk då containrar som regel inte kan tömmas utan att hämtnings- fordonet backar upp mot containern. Då containrar är stora och tunga är det viktigt att de placeras och hanteras på ett säkert sätt.


1. I avfallsutrymmen med container ska utrymmet  mellan container och vägg eller port vara minst 60 cm, helst 100 cm, runt om. Ett containerutrymme med en 2  meter bred container bör vara 3,60 meter brett.


2. Dörrar vid containerhämtning ska anpassas efter vilka containrar som används samt efter lastväxlarens storlek.


3. Containerutrymme ska vara tröskelfritt. 4. Vid containerhämtning ska det inte finnas nivå- skillnad mellan avfallsutrymmet och uppställnings- platsen.


5. Container ska placeras så att hämtningsfordonet kan angöra rakt mot containern och lyfta eller dra den rakt ut vid tömning. I regel backas fordonet upp mot containern.


6. Uppställningsplats för containerhämtning ska vara minst 4,6 meter bred, 18 meter lång och ha en fri höjd om 10 meter.


7. Om personer ska slänga avfall direkt i containern ska containern sänkas ned eller förses med ramp så att den blir tillgänglig för alla. Containern ska vara barnsäkrad så att det inte går att krypa eller falla ner i den.


Slangdragning är ett tungt arbetsmoment och för att förbättra hämtningspersonalens arbetsmiljö behöver hämtningsstället planeras på ett bra sätt. För att se till barnperspektivet är det viktigt att lock utformas så det inte finns risk för att barn kan öppna locken 11 . I denna handbok hanteras endast tanktömning av fettavskiljare och tank för matavfall.


1. Fettavskiljare ska vara placerad så att det är möjligt att dra slang utan att använda utrymme där livsmedel förvaras. (Bilaga 2, L. 3:422)


2. Anmälan och VA-anmälan kan krävas. Kontakta byggnadsnämnden och den kommunala VA-orga- nisationen i berörd kommun för att få information kring huruvida det krävs. (Bilaga 2, K. 6 kap. 5 §)


3. Krav som anges i kommunens lokala allmänna bestämmelser för vatten och avlopp (ABVA) samt de kommunala avfallsföreskrifterna ska följas. (Bilaga 2, O.)


4. Fettavskiljare och tankar för matavfall ska placeras så att hämtning kan ske utan att hämtningspersonalen utsätts för risker.


5. Det får maximalt vara 4 meter från markytan till fettavskiljares botten.


Slangdragning 6. Avstånd mellan uppställningsplats för tankbil och slambrunn ska vid hämtning inte överstiga 10 meter om inte särskilda skäl föreligger.


7. Där slangdragning sker ska vägen vara fri från hinder i form av t.ex. staket, murar, stubbar, planteringar eller annan växtlighet.


8. Nivåskillnader ska inte förekomma. 9. Sughöjden ska inte överstiga 6 meter. 10. Slangen ska inte placeras där personer rör sig då slangen kan röra på sig vid tömning och leda till att personer snubblar.


11. Lock ska i största möjliga mån vara av lätta material, såsom plast, glasfiber eller plåt, och kunna öppnas av en person. Lock som behöver lyftas ska inte väga mer än 15 kg. Lock som endast ska skjutas i sidled utan att lyftas ska väga max 35 kg.


12. Lock ska vara försedda med lås för att hindra obehöriga och barn från att öppna locket. Låset ska lätt kunna öppnas av hämtningspersonalen.


13. Lock ska vara utformade så att hämtningspersonalen kan ansluta slangen utan att utsättas för arbetsmiljö- risker.


14. Lock ska inte vara övertäckta samt vara snöfria vid tömningstillfället.


15. Tömningsplats ska vara väl utmärkt och tillgänglig för hämtningspersonalen. Andra redskap än de som normalt medförs vid tömning ska inte behöva använ- das för att öppna locket.


16. När tankar placeras utomhus ska marken 1 meter runt om locket vara hårdgjord.


17. Permanent slang kan grävas ner för att minska behovet av slangdragning vid tömningstillfället.


18. Anslutningspunkten där slangen kopplas på bör placeras så att det finns möjlighet till tanktömning även om verksamheten är stängd.


19. Installation och skötsel bör ske enligt svensk standard


20. Fast slamsugkoppling på fasad bör användas då det ger en bättre arbetsmiljö än manlucka/betäckning i gata.


21. Tätningar till brunnslock bör vara av god kvalitet för att undvika svårigheter att lägga locken på plats efter tömning, samt problem med lukt.


22. Automatisk spolning av tanken bör finnas för att undvika att hämtningspersonalen behöver klättra upp på tanken för att öppna och spola ur den.


Hämtning på öar, som inte har bro- eller  färjeförbindelse som möjliggör att ordinarie hämtningsfordon kan köras dit, blir ofta särskilt besvärlig. Om det är möjligt att anordna gemensamma hämtställen på fastlandet, dit öborna själva får ta sig, blir det enklare. I annat fall måste kommunen ordna med båttransport. I princip gäller samma krav på transportvägar, god arbetsmiljö och till- gänglighet även på öarna och vid avfallstransporter med båt. Särskild uppmärksamhet måste riktas mot omlastning till och från båt.


1. All hämtning ska ske maskinellt eller via kärl med hjul. 2. Angöringsplats ska finnas för båten som hämtar avfallet.


Säckarna består oftast av plast eller papper. Säckar utgör en arbetsmiljörisk och användningen av dessa minskar därför. I säck läggs vanligtvis hushållens och verksam heters restavfall och eventuellt utsorterat matavfall.


Matavfallskvarn till tank En matavfallskvarn sönderdelar matavfallet som samlas upp i tillhörande tank som slamsugs. Det finns kvarn- system och tankar av olika storlek och utförande och de förekommer främst vid storkök med stora mängder matavfall, men kan även användas i flerbostadshus. Vid användning av kvarnsystem för matavfall underlättas arbetsmiljön betydligt för dem som hämtar matavfallet, men även för personalen i storkök. Tanken kan placeras inomhus så väl som utomhus.


Matavfallskvarn till kombitank I en kombitank kombineras insamlingen av matavfall med fettavskiljare. Kombitanken placeras i källare eller grävs ner utomhus och en matavfallskvarn kopplas på systemet som sönderdelar matavfallet. Matavfallet leds sedan till matavfallsavskiljaren där det sedimenterar i sin kammare. överskottsvatten från matavfallsavskiljaren bräddar över till fettavskiljaren. Spillvatten från övrigt kök och diskrum leds direkt till fettavskiljaren, där fettet flyter upp till ytan och vattnet leds vidare till avloppet. Det finns också kombitankar där även spillvatten från diskrum m.m. leds via matavfallskvarnen. Tankens fack töms av en slamsugare, antingen samtidigt eller var för sig.


Fettavskiljare Fettavskiljare är en anordning för att samla upp slam i form av fettavfall i avloppsvatten från lokaler där livsmedel hanteras. Om inte fettavskiljare används föreligger det risk för stopp i ledningsnätet till följd av att fettet stelnar i rören.


För att hämtning ska kunna ske på öar är det viktigt att det finns en angöringsplats för båten som hämtar avfallet.


Batterier Batterier omfattas av producentansvar. En del batterier innehåller farliga ämnen och klassas därför som farligt avfall, men alla batterier ska samlas in.


Bottentömmande behållare Bottentömmande behållare kan vara antingen helt under jord, delvis under jord eller placeras i marknivå. Vid  tömning lyfts behållaren upp, oftast med hjälp av en kran på hämtningsfordonet. Innehållet töms sedan i kranbilens container genom att behållarens golv öppnas.


Bygg och rivningsavfall Avfall som uppkommer vid nybyggnad, renovering, ombyggnad eller rivning av byggnad eller som uppstår vid större anläggningsarbete i en trädgård. Det ingår inte i kommunens ansvar att samla in eller omhänderta sådant avfall. Avfall från mindre underhållsarbeten och reparatio- ner i bostaden räknas dock som hushållsavfall. En del bygg- och rivningsavfall klassas som farligt avfall, t.ex. asbest och impregnerat virke, och måste hanteras som sådant.


Dragväg Väg mellan avfallsutrymme och hämtningsfordonets upp- ställningsplats, d.v.s. där hämtningspersonal drar eller skjuter kärl, slangar eller säckkärra.


Elavfall, avfall från elektroniska och elektriska produkter


\"Avfall från elektriska och elektroniska produkter inklusive alla komponenter, utrustningsdelar och förbrukningsvaror som har haft en elektrisk eller elektronisk funktion. Populärt kallat \"allt med sladd eller batteri eller sådant som är beroende av el för att fungera\". Glödlampor, lågenergilampor och lysrör räknas också som elavfall. Elavfall omfattas av producentansvar.\"


Farligt avfall Med farligt avfall avses sådant avfall som finns uppräknat och utmärkt med asterisk i avfallsförordningen bilaga 4. Farligt avfall är avfall som är farligt för människor eller miljön och som därför inte ska blandas med annat avfall. Exempel på farligt avfall är kemikalier, spillolja, färgrester och lösningsmedel. Farligt avfall kan lämnas på återvinningscentraler och i vissa kommuner kan det även lämnas på miljöstationer eller hämtas vid fastigheten. Vid förvaring eller hantering av brandfarligt farligt avfall ansvarar fastighetsägare/boendeförening för brandsäker- heten. Råd om brandskydd ges av räddningstjänsten.


Avfall Med avfall avses i detta kapitel varje ämne eller föremål som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyl- dig att göra sig av med 1 . Förteckningar över avfallstyper återfinns i Avfallsförordningen (2011:927).


Avfallsbehållare Behållare som används för uppsamling av avfall. Avfalls- behållare kan vara av olika typ och storlek. Exempel på olika behållare är kärl, container, bottentömmande behållare, tank och batteribehållare


Avfallsföreskrifter Kommunala bestämmelser för avfallshantering, även kallat renhållningsföreskrifter. Avfallsföreskrifterna utgör tillsammans med avfallsplanen kommunens renhållnings ordning. Föreskrifterna stadgar bl.a. vilka skyldigheter kommunen och fastighetsinnehavare har samt när, var och hur avfall ska hämtas.


Avfallshantering Samla in, transportera, återvinna, bortskaffa eller ta annan fysisk befattning med avfall, eller vidta åtgärder som inte innebär fysisk befattning med avfall men som syftar till att avfall samlas in, transporteras, återvinns, bortskaffas eller byter ägare eller innehavare.


Avfallskvarn Kvarn för sönderdelning av matavfall vilket gör det möjligt för det malda avfallet att följa med avloppsvattnet ut på ledningsnätet eller samlas upp i tank.


Avfallsplan Kommunal plan för avfallshantering. Avfallsplanen utgör tillsammans med avfallsföreskrifterna kommunens renhållningsordning. Planen innehåller bl.a. mål för kommunens avfallshantering samt åtgärder för att nå målen. Avfallsplanen utgör, till skillnad mot avfalls- föreskrifterna, inte bindande normföreskrifter och inga tvingande krav kan regleras i avfallsplanen.


Avfallsutrymme Alla platser och utrymmen ämnade för avlämning, för- varing och hämtning av avfall. T.ex. sopsug, underjords- behållare, rum inomhus för lämning av avfall etc.


Fastighetsinnehavare Med fastighetsinnehavare avses den som är fastighets- ägare eller den som enligt 1 kap. 5 § fastighetstaxerings- lagen (1979:1152) ska anses som fastighetsägare. Fastig- hetsinnehavarens ansvar kan i vissa fall överlåtas på nyttjanderättshavare.


Fastighetsnära insamling (FNI) Den insamling av avfall som sker på eller i direkt anslut- ning till den fastighet där avfallet uppkommit, oavsett avfallsfraktion. Förekommer både vid bostäder och vid verksamheter. Alternativet till fastighetsnära insamling är avlämning av avfall på återvinningsstation, återvinnings- central, i butik eller annat. I vissa fall kan begreppet an- vändas avseende endast förpackningar och returpapper, i denna handbok avses dock alla fraktioner som samlas in fastighetsnära.


Fett Större mängder fett uppkommer i verksamheter där det förekommer mathantering, t.ex. restauranger och skolkök. Fett från dessa verksamheter samlas upp via fettavskiljare som behöver tömmas från fett. Flytande spillfett kan även samlas upp i separata behållare som hämtas eller lämnas på avsedda platser.


Fettavskiljare Anordning för att samla upp fett i form av fettavskiljar- slam i avloppsvatten från lokaler där livsmedel hanteras. Fettet kommer annars stelna och fastna i ledningsnätet och förorsaka stopp.


Förpackningar och returpapper Förpackningar sorteras in i fraktionerna plast, färgat glas, ofärgat glas, papper och metall. Dessutom finns en fraktion för returpapper (tidningar, kataloger, reklam- blad och liknande). Förpackningar och returpapper kan samlas in på återvinningsstationer som Förpacknings- och Tidningsinsamlingen (FTI) ansvarar för, på vissa återvinningscentraler och vid fastigheten i de fall det förekommer fastighetsnära insamling. I de fall det sker fastighetsnära insamling kan dessa fraktioner samlas in i exempelvis kärl, containrar, bottentömmande behållare eller sopsugssystem.


Grovavfall Grovavfall är hushållsavfall som är för tungt,  skrymmande eller har andra egenskaper som gör att det inte är lämpligt att samla in som restavfall. Det kan t.ex. utgöras av möbler, trädgårdsavfall, porslin och cyklar. Grovavfall kan lämnas på återvinningscentraler eller hämtas vid fastigheten.


Hushållsavfall Med hushållsavfall avses avfall som kommer från hushåll samt därmed jämförligt avfall från annan verksamhet. Begreppet hushållsavfall svarar mot det behov av bort- transport av avfall som regelmässigt uppkommer vid nyttjande av mark eller byggnad för  bostadsändamål. Exempel på avfall som uppkommer i hushåll är  städ avfall, matavfall, slam, grovavfall, rester av olja, färg och bekämpningsmedel och annat farligt avfall, samt döda sällskapsdjur. Med avfall från annan verksamhet som är jämförligt med avfall från hushåll menas avfall från affärs rörelser och annan likartad verksamhet som i renhållningssammanhang är jämförligt med avfall som kommer från hushåll. Det är sådant avfall som upp- kommer som en direkt följd av att människor oavsett ändamål eller verksamhet uppehåller sig i en lokal eller i en anläggning. Som exempel kan nämnas avfall från personalmatsalar och restaurangavfall. Jämförelsen knyter an till avfallets härkomst (att det uppstår i lokaler där människor uppehåller sig).


Hårdgjord yta Ytor där hämtningspersonal utan svårigheter kan dra eller skjuta avfallsbehållare, såsom exempelvis asfalt, slät marksten, betong eller liknande. Gräsytor, kullersten, grusvägar och liknande ytor som skapar svårigheter för hämtningspersonalen räknas inte som hårdgjorda ytor.


Hämtningsfordon Avser olika typer av fordon som är tillämpliga för hämt- ning av avfall, såsom baklastare, lastväxlare eller kranbil.


Hämtningsplats Den plats där avfall hämtas. Hämtningsplatsen behöver inte vara belägen på den fastighet där avfallet uppkom- mer. Det kan finnas olika hämtningsplatser för olika sorters avfall som uppkommer på samma fastighet, bl.a. beroende på att det är olika fordon som hämtar.


Kombitank Tank för uppsamling av matavfall i kombination med en fettavskiljningsdel.


Kommunalt ansvar Den skyldighet kommunen har att ta hand om hushålls- avfall. Kommunalt ansvar innebär att avfall tas omhand genom kommunens försorg. Kommunen har inte skyldig- het att hantera avfall som omfattas av producentansvar, om det har sorterats ut för att lämnas i producenternas insamlingssystem, eller annat avfall än hushållsavfall.


Kommunens avfallsorganisation Den del av kommunen som verkställer avfallsansvaret enligt 15 kap. 20 § miljöbalken. Kan exempelvis utgöras av förvaltning, bolag eller kommunalförbund.


Källsortering Sortering av avfall vid källan, d.v.s. på den plats där av- fallet uppkommer, t.ex. i hushållet eller på arbetsplatsen. Det sorterade avfallet kan sedan avlämnas t.ex. i soprum i bostadsområdet, på en återvinningsstation eller på någon annan avlämningsplats.


Kärl Med kärl menas hjulförsedda plastkärl med lock, ibland kallade rullkärl. De lyfts och töms i sopbil med hjälp av en kärllyft på hämtningsfordonet. Avfallskärl finns i varierande storlek.


Lagkrav Med lagkrav avses i denna handbok krav från lagar, förordningar och myndighetsföreskrifter som ska följas. Lagtexterna kan i denna handbok ha kortats ner för att vara lättare att läsa, se hänvisat lagrum för att läsa para- graferna i sin helhet.


Manuell hämtning Hämtning av avfall där hämtningspersonal skjuter, drar eller lyfter kärl eller säck.


Maskinell hämtning Hämtning av avfall med maskinell (automatisk) utrustning.


Matavfall Kallas i vissa kommuner för komposterbart avfall, orga- niskt avfall eller bioavfall. Matavfall utgörs av exempelvis bananskal, äggskal, teblad och kaffesump. Matavfall från boende kan samlas in i exempelvis kärl, säck, containrar, underjordsbehållare (nedgrävda behållare, markbehål- lare, behållare i mark) eller sopsugssystem. Matavfall från verksamheter samlas ofta in i containrar eller via matavfallskvarn till separat tank alternativt kombitank. Insamling i tank förekommer även från vissa bostäder. Vissa kommuner tillåter matavfallskvarn kopplat till avloppsreningsverket, ofta med nyttiggörande genom rötning för biogasproduktion. Matavfall som uppkommer i livsmedelsindustrier, och som inte säljs direkt till kon- sument, har kommunen inget ansvar för att ta hand om. Utsorterat avfall från butiker (t.ex. förpackade och icke förpackade grönsaker) räknas som verksamhetsavfall och inte som hushållsavfall. Dock räknas det som hushålls- avfall om det blandas med t.ex. annat hushållsavfall, men grundregeln är att det ska sorteras ut.


Miljöstation Vanlig benämning på plats där farligt avfall tas emot. Miljö stationer kan finnas på återvinningscentral och i form av en container placerad vid en bensinstation eller annan bemannad plats.


Producentansvar Med producentansvar menas skyldighet för producent att se till att avfall samlas in, transporteras bort,  återvinns, återanvänds eller bortskaffas. Producentansvar finns för förpackningar, returpapper, elutrustning, bilar, däck,  läkemedel och batterier. Avfall som omfattas av producent ansvar ingår inte i kommunens ansvar om det sorteras ut i producenternas system.


Rekommendation Med rekommendation avses i denna handbok åtgärder som skapar en utökad servicenivå gentemot de som ska lämna avfall eller förenklar för avfallshämtaren.


\"Restavfall Restavfall är det avfall som inte (kan eller bör) sorteras i någon av de andra fraktionerna (har tidigare benämnts \"osorterat brännbart avfall\"). Det kan t.ex. bestå av kuvert, blöjor, trasiga leksaker, diskborstar och plåster. I vissa kommuner där det inte sker separat insamling av matavfall ingår även matavfall i restavfallet, detta går under definitionen blandat restavfall. I kommuner där utsortering av mat avfall sker är restavfallet utsorterat. Restavfall kan samlas in i exempelvis kärl, containrar, underjordsbehållare (nedgrävda behållare, markbehållare, behållare i mark) eller sopsugssystem.\"


Returpapper Tidningar, tidskrifter, direktreklam,  telefonkataloger, kataloger för postorderförsäljning och liknande  produkter av papper som kan materialåtervinnas.  Omfattas av producentansvar. De ska lämnas i producenternas insamlings system.


Riktlinjer Med riktlinjer avses i denna handbok riktlinjer som är generellt vedertagna inom branschen för att uppfylla övergripande lagkrav såsom t.ex. försiktighets principen och arbetsmiljökrav eller för att följa allmänna råd. Hänvisningar görs till vilka krav i lagar, förordningar eller myndighetsföreskrifter eller allmänna råd som riktlinjerna bedöms bidra till. Riktlinjerna är i juridisk mening inte tvingande och utgör ingen garanti för fullständig uppfyllnad av t.ex. lagkrav. Om andra mer fördelaktiga lösningar finns för att uppfylla de över gripande kraven kan dessa lösningar användas istället för de riktlinjer som anges, men detta bör då först stämmas av med kommunens avfalls organisation (se kapitel 3 i handboken).


Sopsug (stationär och mobil) Stationärt sopsugssystem är ett maskinellt insamlings- system där avfallet med hjälp av luft (vakuum) trans- porteras genom rör i marken, från sopnedkastet till en uppsamlingsplats, som finns i en byggnad som antingen är i anslutning till bostäder eller en bit bort.


även i det mobila sopsugssystemet samlas avfallet in med hjälp av luft men vakuumtekniken sitter i bilen. Under varje nedkast finns en lagringstank. Tankarna binds ihop genom rör i marken till en dockningspunkt. Vid tömning ansluter fordonet till dockningspunkten, vakuumtekniken sätts igång och avfallet transporteras in i bilen med hjälp av luft.


Textil Textil kan utgöras av exempelvis kläder, gardiner och lakan. Textil och textilavfall samlas vanligast in via second hand- och välgörenhetsorganisationers  klädboxar som är utplacerade runt om i kommunen och ofta i anslutning till återvinningsstationer. Textil kan även samlas in av kommunen eller dess anlitade utförare via avfallsutrymmen. Det är även allt mer förekommande att insamling sker i butiker. Insamling av textilavfall får dock endast genomföras av kommunen eller efter godkännande från kommunen.


Transportväg Transportvägar är de vägar i direkt anslutning till upp- ställningsplats och dragvägar där fordon för hämtning av avfall måste köra för att komma intill och hämta avfallet.


Uppställningsplats Plats där hämtningsfordonet stannar när avfallet ska hämtas och lastas i fordonet. Kan även kallas angörings- plats, stoppställe eller lastplats. Platsen ska ligga så nära avfallets hämtningsställe som möjligt och vara lämplig från arbetsmiljö- och trafiksäkerhetssynpunkt. Uppställ- ningsplatsen kan variera vid hämtning av olika typer av avfall beroende på att olika hämtningsfordon är olika stora.


Utförare Företag som efter upphandling i konkurrens anlitas av kommunen för att utföra hämtning eller behandling av avfall om kommunen inte har egen personal eller behand- lingsanläggningar.


Verksamhetsavfall (annat avfall än hushållsavfall) Verksamhetsavfall utgörs av annat avfall än hushålls avfall som uppkommer i företag/verksamheter. Det kan t.ex. vara kasserade kläder och varor från butiker. Matavfall som uppkommer i livsmedelsindustrier, och som inte säljs direkt till konsument, har kommunen inget ansvar för att ta hand om. Utsorterat avfall från butiker (t.ex. förpackade och icke förpackade grönsaker) räknas som verksam hets  avfall och inte som hushållsavfall. Dock räknas det som hushållsavfall om det blandas med t.ex. annat hushålls avfall, men grundregeln är att det ska sorteras ut vilket ofta föreskrivs i kommunens avfalls- föreskrifter. Verksamheter behöver utrymmen för att kunna lagra sitt verksamhetsavfall i anslutning till lokalen. Verksamhetsutövare kan beställa hämtning av valfri utförare.


Verksamhetsutövare Den som driver yrkesmässig verksamhet. Verksamhets- utövaren är ansvarig för avfallshanteringen i verksam- heten och är antingen fastighetsinnehavare eller nyttjan- derättshavare av en fastighet eller lokal.


återbruk Användning av produkt utan föregående förädling. Dessa produkter är inte avfall. Genom återbruk av husgeråd, leksaker, möbler, kläder etc. skapas ett tillfälle att i enlighet med avfallstrappans översta kategori minimera avfallet. återbruk kan samlas in fastighetsnära och utfor- mas som exempelvis bytesrum alternativt att återbruks- varorna hämtas med ett visst intervall och tas omhand av välgörenhetsorganisationer eller liknande.


återvinning Med återvinning avses bl.a. materialåtervinning, energi- återvinning, kompostering och rötning.


återvinningscentral (åVC) En bemannad central där hushåll kan lämna grovavfall, trädgårdsavfall, elavfall, farligt avfall eller annat återvin- ningsbart avfall. Företag kan ofta lämna motsvarande avfall mot avgift. Avfallslämnaren sorterar själv avfallet i olika behållare. Andra beteckningar än återvinnings- central kan användas i vissa kommuner.


återvinningsstation (åVS) En obemannad station för returpapper och förpackningar och ibland även småbatterier. Avfallet sorteras i olika behållare av den som lämnar det. Andra beteckningar kan användas i vissa kommuner.


1.3 Farligt avfall Med farligt avfall avses sådant avfall som finns uppräknat och utmärkt med asterisk i avfallsförordningen  bilaga  4. Farligt avfall är avfall som är farligt för människor eller miljön och som därför inte ska blandas med annat avfall. Exempel på farligt avfall är kemikalier, spillolja, färg- rester och lösningsmedel. Närmare krav kring vad som utför farligt avfall och hur det ska sorteras framgår av kommunens avfallsföreskrifter. Farligt avfall kan lämnas på återvinningscentraler och i vissa kommuner kan det även lämnas på miljöstationer eller hämtas vid fastigheten. Vid förvaring eller hantering av brandfarligt farligt avfall ansvarar fastighetsägare/boendeförening för brandsäker- heten. Råd om brandskydd ges av räddningstjänsten.


1.4 Grovavfall Grovavfall är hushållsavfall som är för tungt,  skrymmande eller har andra egenskaper som gör att det inte är lämpligt att samla in som restavfall. Det kan t.ex. utgöras av möbler, trädgårdsavfall, porslin och cyklar. Grovavfall kan lämnas på återvinningscentraler eller hämtas vid fastigheten.


1.5 Fett Större mängder fett uppkommer i verksamheter där det förekommer mathantering, t.ex. restauranger och skol- kök. Fett från dessa verksamheter samlas upp via fett- avskiljare 1 som behöver tömmas från fett. Förekommer mycket stekfett och frityrfett kan detta fett samlas upp i behållare som hämtas separat.


1.6 återbruk Användning av produkt utan föregående förädling. Dessa produkter är inte avfall. Genom återbruk av husgeråd, leksaker, möbler, kläder etc. skapas ett tillfälle att i enlighet med avfallstrappans översta kategori  minimera avfallet. återbruk kan samlas in fastighetsnära och ut formas som exempelvis bytesrum alternativt att återbruks varorna hämtas med ett visst intervall och tas omhand av välgören- hetsorganisationer eller liknande.


1. Kommunens ansvar Varje kommun ansvarar för insamling, transport och återvinning eller bortskaffande av det hushållsavfall som uppkommer i kommunen, och som inte faller under  producentansvar. Hushållsavfall avser avfall som kommer från hushåll samt jämförligt avfall från annan verksamhet. Hushållsavfallet inkluderar avfallsfraktioner så som mat- och restavfall, grovavfall, slam och farligt avfall. Ansvaret för omhändertagandet av hushålls- avfall ligger på kommunen eller den privat utförare som kommunen anlitar.


\"1.1 Restavfall Restavfall är det avfall som inte (kan) sorteras i någon av de andra fraktionerna (har tidigare benämnts \"osorterat brännbart avfall\"). Det kan t.ex. bestå av kuvert, blöjor, trasiga leksaker, diskborstar och plåster. I vissa kommuner där det inte sker separat insamling av matavfall ingår även matavfall i restavfallet, detta går under definitionen blandat restavfall. I kommuner där utsortering av mat- avfall sker är restavfallet utsorterat. Restavfall kan samlas in i exempelvis kärl, containrar, underjordsbehållare (nedgrävda behållare, markbehållare, behållare i mark) eller sopsugssystem.\"


1.2 Matavfall Kallas i vissa kommuner för komposterbart avfall,  organiskt avfall eller bioavfall. Matavfall utgörs av exempelvis bananskal, äggskal, teblad och kaffesump. Närmare krav avseende hur matavfall ska sorteras framgår av den enskilda kommunens avfallsföreskrifter. Mat avfall från boende kan samlas in i exempelvis kärl, säck, containrar, underjordsbehållare (nedgrävda behållare,  markbehållare, behållare i mark) eller sopsugssystem. Matavfall från verksamheter samlas ofta in i containrar eller via mat- avfallskvarn till separat tank alternativt kombitank. Insamling i tank förekommer även från vissa bostäder. Vissa kommuner tillåter matavfallskvarn kopplat till avloppsreningsverket, ofta med nyttiggörande genom rötning för biogasproduktion. Matavfall som uppkommer i livsmedelsindustrier, och som inte säljs direkt till kon- sument, har kommunen inget ansvar för att ta hand om. Utsorterat avfall från butiker (t.ex. förpackade och icke förpackade grönsaker) räknas som verksamhetsavfall och inte som hushållsavfall. Dock räknas det som hushålls- avfall om det blandas med t.ex. annat hushållsavfall, men grundregeln är att det ska sorteras ut.


Det avfall som boende eller verksamheter i fastigheten ger upphov till består främst av avfall som kommunen ansvarar för att samla in och avfall som producenterna ansvarar för. Nedan följer en redogörelse över de olika avfallsfraktionerna samt vem som ansvarar för dess insamling.


1.7 Textil Textil kan utgöras av exempelvis kläder, gardiner och lakan. Textil samlas vanligast in via second hand- och välgörenhetsorganisationers klädboxar som är utplacerade runt om i kommunen och ofta i anslutning till återvinnings- stationer. Textil kan även samlas in av kommunen eller dess anlitade utförare via avfallsutrymmen. Det är även allt mer förekommande att insamling sker i butiker.


2. Producentansvar De fraktioner som omfattas av producentansvaret ingår inte i det kommunala insamlingsansvaret och det förelig- ger därmed ingen skyldighet för kommunen att svara för hämtning av dessa fraktioner. Om sådant avfall behöver hämtas får fastighetsägaren anlita valfri entreprenör. I vissa fall hämtas dock även sådant avfall i bostads- området av kommunen eller av kommunens anlitade utförare.


2.1 Batterier Alla slags batterier omfattas av producentansvar. Olika insamlingssystem förekommer bland annat i form av batteri holkar eller via den så kallade samlaren som åter- finns i anslutning till ett antal butiker.


\"2.2 Elavfall Elavfall utgörs av avfall från elektriska och elektroniska produkter inklusive alla komponenter, utrustningsdelar och förbrukningsvaror som har haft en elektrisk eller elektronisk funktion. Populärt kallat \"allt med sladd eller batteri eller sådant som är beroende av el för att fungera\". Exempel på elavfall är datorer, TV-apparater, tvättmaskiner, lysrör, glödlampor och armaturer.\"


2.3 Förpackningar och returpapper Förpackningar sorteras in i fraktionerna plast, färgat glas, ofärgat glas, papper och metall. Dessutom finns en fraktion för returpapper (tidningar, kataloger, reklam- blad och liknande). Förpackningar och returpapper kan samlas in på återvinningsstationer som Förpacknings- och Tidningsinsamlingen (FTI) ansvarar för, på vissa återvinningscentraler och vid fastigheten i de fall det förekommer fastighetsnära insamling. I de fall det sker fastighetsnära insamling kan dessa fraktioner samlas in i exempelvis kärl, containrar, bottentömmande behållare eller sopsugssystem.


3. övrigt avfall från hushåll – bygg och rivningsavfall Avfall från byggarbete, t.ex. större underhållsarbeten, ombyggnader eller rivning av bostäder, är inte hushålls- avfall utan går under begreppet bygg- och rivningsavfall. Fast monterad utrustning i hus, t.ex. badkar och dörrar (sådant som man inte tar med sig när man flyttar) räknas normalt även detta till bygg- och rivningsavfall. Denna fraktion lämpar sig inte för avfallsutrymmen i fastigheter utan hänvisning bör ske till privata aktörer alternativt till återvinningscentralen om kommunen har valt att ta emot detta.


4. Verksamhetsavfall Verksamhetsavfall utgörs av annat avfall än hushålls- avfall som uppkommer i verksamheter. Det kan t.ex. vara kasserade kläder och varor från butiker. Verksamheter behöver utrymmen för att kunna lagra sitt verksamhets- avfall i anslutning till lokalen. Verksamhetsutövare kan beställa hämtning av valfri utförare.


5. Mobilt sopsugsfordon Mobila sopsugssystem samlar in avfallet med hjälp av vakuumtekniken som sitter i tömningsfordonet (sugbil). Under varje sopnedkast finns en lagringstank vilken binds ihop med andra lagringstankar i området genom rör i marken till en dockningspunkt. Vid tömning ansluter sugbilen till dockningspunkten, vakuumtekniken sätts igång och avfallet transporteras in i sugbilen.


6. Frontlastande fordon – frontlastare Frontlastande fordon används för att tömma frontlastar- containrar. De används huvudsakligen vid hämtning av grovavfall, tidningar, förpackningar samt avfall från byggarbetsplatser och företag. Frontlastare kan  också användas vid tömning av vissa slags djupbehållare. Frontlastare kräver stort utrymme vid tömning eftersom de måste placeras i exakt rätt läge framför behållaren som ska tömmas och sedan backa en bit efteråt tömning eller vid justering av placeringen. Tömningen utförs genom att lyftarmar greppar containern framifrån, lyfter upp den över bilen och tömmer den uppifrån. Rörelserna manöv- reras inifrån förarhytten. Frontlastarcontainrar kan vara öppna eller täckta.


7. Tankbil/slambil Tankbil/slambil används för tömning av fettavskiljare, tankar för matavfall och kombitankar. Avfallet sugs in i fordonets tank genom att en slang kopplas på fettavskilja- ren eller tanken.


8. Mindre lastbilar För transport av exempelvis elavfall, farligt avfall och vid utkörning av kärl m.m. används mindre fordon med flak av olika utförande.


1. Baklastande sopbil Hämtning med baklastande sopbil utförs genom att hämtningspersonalen stiger ur bilen, drar fram kärlet till bilen och fäster det vid kärllyften som är placerad baktill på fordonet. Sedan lyfts kärlet och töms maskinellt i sopbilens ficka. Sopbilen kan vara utformad med ett eller flera fack.


2. Sidlastande sopbil En sidlastande sopbil använder en lyftarm som är monterad på höger sida av fordonet. Lyftarmen greppar, lyfter och tömmer kärlet maskinellt medan hämtnings- personalen sitter kvar inne i bilen. Lyftarmen manövreras av hämtningspersonalen från förarhytten och  övervakas genom kamera och monitor. Kärlen töms i en lucka upptill på den sidlastande sopbilen. Sopbilen kan vara utformad med ett eller flera fack.


3. Kranbil Kranbilar är lastbilar eller särskilda sopbilar utrustade med kran för tömning av vissa avfallsbehållare, t.ex. bottentömmande behållare. Vid tömning fälls stödben ut under kranbilen för att skapa stabilitet. Därefter lyfts behållaren eller en innerbehållare upp automatiskt med hjälp av en kran på hämtningsfordonet. Kranens räckvidd kan variera, men är ofta mellan 2 och 6 meter. Innehållet töms sedan i kranbilens container genom att behållarens golv öppnas alternativt att en påse öppnas. Fordonen med kran kan också användas vid hämtning av tunga kollin, t.ex. tunga möbler eller tung utrustning.


4. Lastväxlande fordon – lastväxlare Lastväxlare är ett fordon som lyfter en lastväxlarcontainer, kör iväg med containern, tippar den och sedan kör till- baka med den tomma containern till ursprungsplatsen. Lastväxlande fordon används exempelvis för tömning av tillfälliga containrar och permanenta containrar för stationära sopsugsanläggningar.


I detta kapitel beskrivs de vanligaste fordonen som används för hämtning av avfall. Det finns flera olika tillverkare och modeller av fordon och därför kan inte uppgifter om fordonens längd, bredd, höjd, vikt, vändradie eller  antal axlar tas med här. Sådana uppgifter kan begäras in av kommunen.


1.4 Aktörer som tar fram detaljplaner De aktörer som är med vid framtagande av detaljplaner ansvarar för att detaljplanen utformas på ett sätt som medger bra arbetsmiljö vid hämtning av avfall.