\"För vissa bjälklagselement (t.ex. håldäck) kan samma golv- beläggning förefalla ge avsevärt bättre dämpning än vad som indikeras av dess &w-värde. Skillnaden kan vara upp till 8 dB. Problemet uppstår bara när förbättringen beräknas med vägda tal. För att erhålla korrekta värden på slutlig stegljudsnivå, L' , bör man utgå från rätta råbjälklagsni- n,w våer för bjälklaget och sedan räkna i tredjedels oktavband. Orsaken är att vissa tunga bjälklagselement av typen håldäck kan ge höga stegljudsnivåer vid höga frekvenser när dessa inte är försedda med någon stegljudsdämpande golvbeläggning, så kallade råbjälklagsnivåer. Den vägda stegljudsnivånL'n,w,utangolvb enligt SS-EN ISO 140-6 blir då mycket högre än på ett massivt betongbjälklag med samma massa. Om samma bjälklagselement förses med en efter- givlig golvbeläggning, så dämpas dock de högfrekventa stegljuden effektivt och L 'n,w,medgolvb blir ungefär samma som för motsvarande massiva bjälklag (med motsvarande golvbeläggning). Förbättringen \"L' 1 b-L' d I b\" n,w,utango v n,w,me go v blir stor, men bör tolkas försiktigt. Den kan användas för att bedöma hur golvbeläggningen kommer att fungera på liknande typer av bjälklagselement, men ska inte likställas med L1Lw (enligt SS-EN ISO 140-8 och SS-EN ISO 717-2) och differensen kan inte heller användas för bedömning av hur stegljudsnivån reduceras i massiva bjälklag.\"


Bullerskydd i bostäder och lokaler - Boverket

När det gäller platsgjutna flytande golv anges ett antal prak- tiska erfarenheter i SBUF-rapporten 18 (ref 4). Några vanliga frågor kring dessa: • är det skillnad på ljuddämpning och bärighet i cementbaserade avjämningsmassor kontra gipsbaserade (typ anhydrit)? Svar: Man bör studera provresultat i laboratorium, som visar hur avjämningen fungerar ihop med valt elastiskt (stegljudsdämpande) mellanlägg. Avjämningens ytvikt är den viktigaste parametern, men styvheten har också viss inverkan. Den inre dämpningen i avjämningen påverkar stegljudsdämpningen genom bjälklaget marginellt, men har viss betydelse för stegljud inom samma utrymme (trumljudet). På flytande golv kan man lägga valfri golvbeläggning med bibehållen stegljudsdämpning, t.ex. klinker, sten, slipad betong, parkett (limmad eller flytande) • Konstruktionerna är känsliga för fel i utförandet, där avjämningen får styv kontakt med stommen (s.k. stomljudsbryggor). Det krävs därför bra anvisningar och produkter från tillverkaren av golvsystemet, t.ex. för avstängning mot fasta konstruktioner och rörgenomföringar • Hållfasthetsaspekterna måste beaktas, med avseende på resning i hörn ( ojämn uttorkning), sprickor i fogar (keramiska golv) samt sprickbildning eller intryckning (mattor) • Stegljudsisolering av vindsbjälklag vid ändrad användning av råvindar bör alltid granskas av en sakkunnig. Det är en fördel att ha en ljudprovning gjord innan byggarbetet påbörjas, men om man t.ex. river ut brandtegel och bjälklagsfyllning så krävs det mer underlag för att bedöma effekterna. Provmontage av vald golvlösning är ett bra sätt att kontrollera åtgärderna i liten skala. Ljudklass B bör eftersträvas vid inredning av råvindar till bostäder. Användning för annan verksamhet, t.ex. föreningslokal, bör prövas noggrant med hänsyn till de lokala omständigheterna, t.ex. hur ofta lokalen beräknas bli använd.


4.5.4 Bilaga D (informativ) Ljudisolering mot trafikbuller och yttre ljudkällor Bilaga D till SS 25267 ger ett kortfattat underlag för bestäm- ning av ljudnivåer från trafik. Se även avsnitt 4.3.5. En viktig fråga som behöver klarläggas är hur man ska hantera ljud från tunga fordon, tåg m.m. då man har ett fåtal passager per natt. I SS 25267 anges:


\"Med maximalnivåer inomhus avses de högstaA-vägda ljudtrycksnivåer med tidsvägning F (L AF ) som kan antas p max\"


\"förekomma regelmässigt nattetid. Vid dimensionering av ljudisoleringen ska hänsyn tas till de mest bullrande vägfor- donstyper, tågtyper, flygplanstyper samt övriga yttre ljudkällor som kan antas förekomma, så att värdena C6 (i SS 25267) inte överskrids oftare än tre gånger per natt. SIS beslutade 2004 om en ändring i SS 25267, texten skall lyda \"oftare än fem gånger per natt\". ändringen kommer att publiceras av SIS förlag under 2008.\"


\"Beräkning av maxima/nivån Boverkets allmänna råd 2008: 1 \"Buller i planeringen\" 2 anger principer för beräkning av maximalnivåer från trafikbuller på uteplatser, men för beräkningar och mätningar behöver vissa frågor klaras ut för att få en mer enhetlig tillämpning. I råden sägs att:\"


... Här avses en beräknad ljudtrycksnivå av den mest bull- rande fordonstypen under en trafikårsmedelnatt. Nattetid avses perioden klockan 22.00-06.00. Maximalnivån får överskridas med högst 10 dBA fem gånger per natt. Ljudnivån beräknas för instrumentinställning F(fast), och för en situation med stängda fönster och öppet uteluftdon.


Detta innebär att det krävs goda kunskaper om de förhållan- den på platsen som råder i genomsnitt över ett normalt trafikår inklusive eventuella framtida kända förändringar. Detta gäller för fordonstyper, trafikmängder, hastigheter, markförhål- landen, väderförhållanden, ljudskärmande bebyggelse och liknande.


Figur 4.11 Maximalnivåns variation med antalet passager då standardavvikelsen är 3 dB. Diagrammet gäller för en och samma fordonstyp.


Innebörden av att maximalnivåema får överskridas med högst 10 dB fem gånger per natt, kan studeras med statistisk analys 3°. Figur 4.11 nedan visar hur högsta och 5:e högsta maximalnivån varierar med antalet fordon då standardavvi- kelsen för dessa är 3 dB. Ur diagrammet kan ett antal viktiga slutsatser dras.


Diagrammet visar att differensen mellan högsta och 5:e högsta vid 6 passager eller fler är mindre än 10 dB. Detta innebär att den statistiska maximalnivån inte behöver beaktas vid beräk- ning av 6 eller flera passager då standardavvikelsen är 3 dB eller lägre. Beträffande enstaka ljudhändelser och avvikande omstän- digheter på platsen, se avsnittet om mätning nedan. Om antalet fordonspassager är 10 blir det aritmetiska medelvärdet av alla passager (medelmaximalnivån) den bästa skattningen av 5:e högsta nivån. För glesare eller tätare trafik måste vissa korrigeringar göras.


30 Hans Jonasson, Svenska riktvärden och Lden, Rapport ETaP404604 version 3 från SP till Naturvårdsverket, Borås 2005. Hans Jonasson, Xuetao Zhang, Bedömning och hantering av omgivningsbuller - Implementering av EU-direktivet, Rapport ETaP6138 version 2 från SP till Naturvårdsverket, Borås 2004.


Vid gles trafik fordras vissa antaganden. Om antalet fordons- passager är färre än 5 måste en teoretiskt möjlig lösning för att bestämma den statistiska 5:e högsta maximalnivån vid beräkningar formuleras. Den enklaste lösningen för att undgå orimliga diskontinuiteter och stora hopp till följd av ändringar av enstaka passager vore att minimera 5:e högsta nivån till något värde, t.ex. den som ges av 6 passager. 5:e högsta nivån blir då lägre än medelmaximalnivån. Men den statistiska osäkerheten i trafikuppgifter och andra beräkningsunderlag kan motivera en något försiktigare hållning, t.ex. att utgå från antalet passager är minst 10, och tillämpa medelmaximalnivån som lägsta närmevärde för maximalnivån.


Vid tätare trafik ökar sannolikheten för att ljudnivåerna överskrider kravet mer än 5 gånger, vilket måste beaktas ge- nom att dimensionera för en något högre ljudnivå. I figur 4.11 går det att utläsa att kurvan för 5 överskridanden är lika med 5 procent -fraktilen vid 100 fordon. Det är vanligt att beräk- ningsprogram för trafikbuller automatiskt ansätter 5 procent, men det kan som figur 4.11 visar leda till överskattning (vid glesare trafik) eller underskattning (vid tätare trafik). Vid tät trafik och lite längre avstånd till fasad eller uteplats blir ofta ekvivalentnivåema dimensionerande. Exempelvis, vid 8000 passager/dygn varav 10 procent tung trafik och 13 procent av denna under natten ( dvs. 100 passager av tung trafik nattetid) blir skillnaden cirka 15 dB mellan ekvivalentnivån och maxi- malnivån vid 20 m avstånd. Vid tätare trafik blir ekvivalent- nivån dimensionerande. På kortare avstånd blir maximalnivå- ema mer framträdande ( 4 dB högre vid 10 m än vid 20 m, vid samma trafik). Att räkna med 5 procent fraktilen, och räkna ut både medelmaximalnivå och ekvivalentnivå är i praktiken en förenkling som oftast är något på säkra sidan. Vid mycket tät trafik kan en underskattning av nivån för 5 passager med 2-3 dB fås om 5 procent -fraktilen tillämpas.


3. Om antalet passager är 10 eller fler använd statistisk teori (se inramad text nedan) för att bestämma 5:e högsta nivån på basis av antalet passager och uppskattad standardavvikelse


• Beräkning med 5 procent -fraktil kan också tillämpas och är ofta något på säkra sidan vid cirka 100 passager per natt eller mindre av den mest bullrande fordonstypen som förekommer regelmässigt.


Mätning av maxima/nivån Att korrekt mäta den 5:e högsta maximalnivån är i praktiken näst intill ogörligt eftersom det kräver lika många statistiskt representativa fordonspassager under mätperioden, som antalet prognostiserade passager. Om mätningar ska genom- föras, så ska de utföras omsorgsfullt och ge ett bra underlag för utvärdering av medelvärden och standardavvikelser för de mest bullrande fordonstypema som mätts upp på den aktuella platsen. Mätningar av ljudnivåer från trafik görs enligt Nordtest- metoderna NT ACOU 039 (vägtrafik) eller 098 (tågtrafik). Mätning görs normalt bara då man har omständigheter som försvårar teoretiska beräkningar (se ovan), men dessa om- ständigheter kan även göra det besvärligt att bestämma ett mätvärde för årsmedelförhållanden med god noggrannhet. Det är i praktiken inte möjligt att exakt bestämma den enstaka högsta maximalnivå som kan förekomma. Osäkerheten kan i vissa fall bli mycket stor. Om det rör sig om flygplan så kan detta vara ur kurs, för bilar kan dessa ha tappat ljuddämparen och tåg kan ha platta hjul. Markdämpning, vindförhållanden, reflexer och avskärmning från intilliggande byggnader eller föremål kan ge värden som inte är representativa för en hel fa- sad. Ett uppmätt energimedelvärde och en 5:e högsta nivå som beräknats ur ett antal fordonspassager och över flera mätposi- tioner blir betydligt noggrannare. Den 5:e högsta ljudnivå som beräknas förekomma ökar med antal fordonspassager, eftersom den statistiska 5:e högsta nivån blir en allt mindre andel ju fler fordon som passerar. Vid mätningen måste därmed ett rimligt antal passager av respekti- ve fordonstyp som antas förekomma regelmässigt ( dvs. under en natt med årsmedeltrafik) fås med i mätserien. Vid gles trafik nattetid kan det vara svårt att uppfylla Nordtestmetoder- nas krav (500 fordon eller 500 m tåg). Om det inte är möjligt att göra tillräckligt långa mätserier, t.ex. av kostnadsskäl, så bör resultaten tolkas med större försiktighet och en större marginal mot krav bör tillämpas. Mätresultatets osäkerhet kan uppskattas med hjälp av standardavvikelsen för mätserien, se NT ACOU 039 bilaga. Om fordonstypen och trafikmönstret är känt, t.ex. vid en bussgata som bara trafikeras av fordon av samma typ, räcker det med färre fordonspassager än där en stor variation i fordonstyp och hastighet förekommer.


Det kan finnas speciella omständigheter som man bör ta hän- syn till för att undvika att mätvärdena inte blir representativa för platsen, t.ex. att vägen för närvarande trafikeras av ersätt- ningsbussar, det finns onormala skador i vägbeläggningen, stora snövallar, trasiga brunnslock osv. Mätningen bör då göras både med de aktuella fordonen/vägbeläggningarna och med de ordinarie fordonen (resp. en lagad vägbeläggning), om mätresultatet ska läggas till grund för krav på någon form av åtgärder. Mätningar på annan plats, t.ex. en bit bort på samma väg, kan också ge bra information. Inverkan av andra kända förändringar, t.ex. ändrad linjedragning eller verksamhet, kan studeras med hjälp av kompletterande beräkningar. Mätning- ens precision kan förbättras, särskilt då antalet regelmässigt förekommande passager är litet, genom att upprepa mätningen flera gånger där normalt förekommande variationer ingår i mätunderlaget. Extremvärden bör undantas från mätserien, om de orsa- kas av sporadiska passager, t.ex. av utryckningsfordon eller olagliga fordon (trimmade mopeder, lastbilar med defekta ljuddämpare m.m.). Höga ljudnivåer som ändå kan antas före- komma ofta bör dock inkluderas, t.ex. motorljud vid start från en permanent busshållplats, kurvskrik från spårtrafik, utryck- ningsfordon nära stationer eller akutintag. Tillämpningen av krav gällande sådana ljud bör bestämmas från fall till fall, med beaktande av vad som kan antas gälla under ett årsmedeldygn. Maximalnivåer bör bestämmas med bemannade mätningar under en tillräcklig tidsperiod. Mätningens omfattning och kostnad bör ställas i relation till de kostnader som kan an- tas följa av eventuella korrigerande åtgärder. Obemannade mätningar kan godtas om de görs med utrustning som medger identifiering av passager med olika fordonstyper och undantag av sporadiska ljud som inte ska inräknas i mätunderlaget, t.ex. med inspelning eller registrering av mätvärden varje sekund. Vid mätningen ska den mest bullrande fordonstypen identifie- ras och det ska säkerställas att antalet passager är tillräckligt för att bestämma medelvärde och standardavvikelse för denna med god noggrannhet. Vid mätningar rekommenderas alltså följande procedur:


1. Bestäm medelmaxnivån och standardavvikelsen för de mest bullrande fordonstypema, normalt för tung trafik. Ju högre standardavvikelsen är för stickprovsmätningen, desto större mätunderlag bör inkluderas. Mät i flera


punkter om förhållandena kräver det, tex. på olika höjd om marken eller skärmande föremål kan antas dämpa ljudutbredningen. Undanta sporadiskt förekommande extremvärden enligt ovan


2. är antalet prognostiserade passager av mest bullrande fordonstyp lika med eller färre än 10, upprepa mätningen under minst två mätperioder (normalt nätter) om standardavvikelsen i mätserien är större än 3 dB. Med likartade fordon, tex. linjebussar av normalt förekommande typ, räcker det oftast med en mätserie/en natt


3. Gör en rimlighetsbedömning av mätresultaten mot beräkningar enligt de nordiska beräkningsmodellerna. Kan eventuella skillnader inte förklaras på ett tillfredsställande sätt, gör om mätningen


Ld , L . och L .gh, är den A-vägda ekvivalenta kontinuerliga ay evenmg m ljudtrycksnivån fastställd över ett års samtliga dags-, kvälls- respektive nattperioder. Med ett år avses det berörda året i fråga om bulleremission och ett genomsnittligt år i fråga om meteorologiska förhållanden. De föreslagna mätetalen skiljer sig från nuvarande praxis i Sverige. För väg- och tågbuller an- vänder vi oss av dygnsmedelnivå. Praxis i Sverige är också att utgå från sommarförhållanden och att använda nästan neutrala utbredningsförhållanden för vägtrafik och medvindsförhållan- den för tågtrafik och industribuller. Enligt END har dagen alltid 12 timmar, kvällen 4 timmar och natten 8 timmar. Medlemsländerna har dock rätt att själva välja klockslagen för respektive periods början. Bullernivån ska, liksom redan idag är fallet i Sverige, vara ett frifältsvärde


dvs. ljudet som reflekteras från berörd fasad ska inte räknas med. För väg- och tågbuller har Sverige starttidpunktema 06, 18 och 22 för dag-, kväll- respektive nattperiodema. För indu- stri- och flygbuller har vi fortfarande tidsindelningar som inte överensstämmer med direktivet eftersom antalet timmar inom resp. dygnperiod avviker från kravet i detta. För industribuller gäller att dagen har 11 timmar (07-18) och natten 9 timmar (22-07). För flygbuller gäller 3 timmar (19-22) för kvällen och 9 timmar (22-07) för natten. För flygbullernivån (FBN) gäller dessutom att kvällsflygningar vägs med faktorn 3,0 medanLden har vägningen 3,16 (10 5110 ).


Med fokusering på högtrafikerade vägar och bandelar som enligt END ska inrapporteras i juni 2007 rekommenderas föl- jande översättning av svenska dygnsekvivalentnivåer utomhus till Lden på högst 20 m avstånd och höjden 2-4 m. Bakgrunden till förslagen är tagen från referenserna 1 • 2 . För vägtrafikbul- ler har hänsyn tagits till dygnsfördelning enligt Vägverkets publikation Vägutformning 94.


Ljudkälla Svenskt L .. , på 2-4 m höjd i ett Uppskattad riktvärde idag typiskt fall utan hänsyn variationsbredd utomhus till väderleken (dB) för omräkningen


I Danmark har man valt att införa gränsvärdet L 0 igh 1 =25 dB inomhus vilket approximativt svarar mot det svenska Ls.e = 45 dB då Lnight bestäms av enstaka fordonspassager på korta avstånd.


Figur 4.13 Differens mellan 5:e hög- sta ljudnivån och Lnight vid 50 km/h och 10 m avstånd. Figuren gäller då antalet tunga fordon under natten är minst 6 och högst 500.


Typutrymme I - Klassrum, med lätt respektive tung byggnadsstomme Rumsdimensioner: L x B: 9,6 x 7,2 m. Höjder 2,7 m, 3,1 m, 3,5 m. Konstruktioner: falla) kortväggar mellan rum och långvägg mot korridor med dubbla gipsskivor på ömse sidor, stålreglar, lång yttervägg och takbjälklag med enkel gipsskiva på träreglar, mineralull i alla skiljekonstruktioner. Golv med linoleummatta limmad på betong.


Möblering: 25 skolbänkar och 1 kateder med inskjutna stolar, två lätta gardinvepor per fönster, 2,2 m höga bokhyllor längs halva långväggen täckta med tunna glasdörrar, 1,2 m höga bokhyllor längs halva kort- väggen fylld av böcker och materiel.


Långväggar mellan rum och kortvägg mot korridor med dubbla gipsskivor på ömse sidor stålreglar, kort yttervägg med enkel gipsskiva på träreglar, mineralull i alla skiljekonstruktioner. Betongbjälklag i golv och tak, golv med limmad linoleummatta.


Möblering: 1 konferensbord 4,2 x 1,3 m med 16 inskjutna stoppade stolar, två lätta gardinvepor per fönster, 1 skåp 1,8 x 1,2 m för skrivtavla och filmduk


Långväggar mellan rum med dubbla gipsskivor på ömse sidor om stålreglar och mineralull, kortvägg mot korridor med 8 mm enkelglas samt kort yttervägg av betong. Betongbjälklag i golv och tak, golv med limmad parkett.


Möblering: 2 arbetsbord å 1,0 x 0,8 m, 2 stoppade stolar, två lätta gardinvepor per fönster, 1 skåp 2 x 0,8 m med glasluckor, 1 skåp 1,2 x 1,6 m med pärmar och böcker.


Långvägg mot kontorsrum med glasade dörrar och fasta 8 mm glaspartier upp till 2,1 m, överdelar och en kortvägg med dubbla gipsskivor på stålreglar, lång yttervägg och bjälklag av betong (linoleum på golv). Ena kortändan övergår i ett stort och väl dämpat utrymme.


4.5.6 Bilaga F (informativ) Beräkning av luftljudsisolering och stegljudsnivå i byggnad Se avsnitt 4.


\"I avsnitt 1 :4 och 2:3 i BBR finns flera föreskrifter och allmän- na råd som syftar till att förbättra kvalitetsstyrningen av pro- jekteringsarbetet. Tillverkarna ansvarar för att tillhandahålla relevant produktdokumentation så att projektörer kan utgå från produkter med kända ljudegenskaper. Såväl projektörer som byggare ska känna till riskmomenten och kunna hantera dessa praktiskt. Med väl konstruerade och dokumenterade produkter minskar risken för brister i byggnadens bullerskydd. Kostna- der för felmarginaler och överdimensionering kan minimeras om produktens egenskaper görs kända och kalkylerbara. Kon- takter med byggnadsnämnderna och beställarna underlättas. även övriga avsnitt i denna handbok har information som kan vara relevant för tillverkare. Det förekommer att projektörer av olika skäl väljer produkter utan att ha ett tillfredsställande beslutsunderlag för bedömning av deras egenskaper mot de aktuella ljudkraven. Bristerna finns på flera nivåer: • redovisningen av produkternas ljudegenskaper och förutsättningar för att uppnå dessa i byggnad görs inte på rätt sätt, till alla delar, eller görs inte alls • produkterna är svåra att montera så perfekt på plats i byggnad att angivna \"laboratorievärden inte kan uppnås i praktiken, det kan t.o.m. finnas kända risker som inte redovisas • tillverkarnas angivna förutsättningar för att man ska uppnå angivna \"laboratorievärden\" motsvarar ibland inte normala omständigheter på en byggplats, särskilt inte när det gäller gränssnitt mot anslutande konstruktioner. Garantier blir därmed verkningslösa, \"felen\" skylls utföraren • projekteringsanvisningarna är ofullständiga eller saknas helt • monteringsanvisningarna är svårförståeliga, opraktiska, ofullständiga eller saknas helt\"


\"Ljudegenskaperna för olika produktkategorier bör redovisas mot bakgrund av teoretiska analyser/beräkningar eller prov- ning enligt gällande standarder. Konstruktörer eller teknik- konsulter kan då inför anbud räkna på ett antal kombinationer av produkter, som löser ett givet funktionskrav i byggnad, och välja den effektivaste kombinationen. Beräkningar är numera enkla att utföra och kan komplettera dagens under- lag, som ofta baseras på förenklade tabeller och \"lathundar\". Förenklade tabeller m.m. måste upprättas med betryggande säkerhetsmarginaler eftersom de inte kan göras helt situations- anpassade, vilket antingen leder till överdimensionering eller bristande funktion. Ett starkt argument för att ändå fortsätta att använda tabeller och \"lathundar\" är att de ofta representerar en sammantagen praktisk erfarenhet och kan på ett enkelt sätt användas för att granska beräkningsresultatens rimlighet. Med fel indata kan beräkningsresultat uppvisa stora fel och måste därför alltid bedömas/ granskas mot erfarenhet. Fördelar med beräkningar är att de blir välstrukturerade, de väger in faktorer som är unika för respektive byggprojekt samt att både nya och gamla produkter kan hanteras parallellt. Helt erfarenhetsbaserade underlag har en alltför konservativ verkan. Det är riskabelt att vara den som först provar en helt ny och obeprövad konstruktion, men med hjälp av beräk- ningar kan man ta in sådana med en kalkylerbar risk. Detta förbättrar konkurrenssituationen. Beräkningar har också den fördelen, att de tydligt visar hur mycket respektive konstruk- tion (produkt) bidrar till den sammanlagda ljudegenskapen, medan fältrnätningar bara visar resultatet av funktionen i flera sammanbyggda produkter. Ansvarsfrågor blir därmed enklare att reda ut. I BBR anges i allmänt råd att man styrker varför erfarenhetsmässiga bedömningar (t.ex. fältrnätningar i befint- liga byggnader) kan anses vara relevanta i det aktuella pro- jektet, och då kommer det i praktiken ändå att behövas någon form av omräkning av de fältmätta värdena till den aktuella situationen. De produktkategorier som är aktuella att redovisa ljud- egenskaper för är: bjälklag och innerväggar, i betong eller lätta byggmaterial (stål, trä och gips) golvbeläggningar (stegljud och luftljud), både torra och spackelbaserade golvsystem\"


För samtliga produktkategorier bör redovisningen innehålla en mängd information för att det som projekteras ska kunna leda till en slutprodukt med ljudegenskaper som stämmer överens med de krav som ställts av byggherren:


1. projekteringsanvisningar, som beskriver produktens avsedda användning och dess ljudtekniska egenskaper. Ljudegenskaperna för produkten bestäms enligt följande och enligt avsnitt 5.4.


2. deklaration av värden, för respektive produkt kan baseras på laboratoriemätningar, teoretiska beräkningar, fältmät- ningar, eller kombinationer av dessa, enligt SS 25267: 2004 bilaga F, som utförts av en oberoende part. Beroende på produktkategori deklareras värden i tredjedels oktavband och med vägda sammanfattningsvärden enligt SS-EN ISO 717 för ljudisolering eller i oktavband med vägda samman- fattningsvärden enligt SS-EN ISO 11654 för ljudabsorben- ter. Installationer ska deklareras med avseende på ljudef- fekt- eller ljudtrycksnivå beroende på använd mätstandard. Stomljudseffekt kan provas och redovisas enligt en kom- mande Nordtestmetod (se www.nordicinnovation.net). Projektörer kan använda värdena för att jämföra produkter och som indata till beräkning av ljudegenskaper i byggnad enligt SS-EN 12354. Ljudisoleringsvärden ska endast avse ljudnivåer, ljudabsorption eller ljudtransmission genom den aktuella produkten, utan inverkan av flanktransmission eller andra byggnadsrelaterade villkor, om inte annat anges under punkterna nedan. Dock ska inverkan av avvikelser på direkttransmissionen beaktas, som kan förväntas uppstå vid montage i byggnad enligt tillverkarens anvisningar jäm- fört med de förutsättningar som gällde när de deklarerade värdena bestämdes. Fältmätningar måste korrigeras för


inverkan av flanktransmission vid respektive mättillfälle och anges med medelvärde, standardavvikelse och antal mätresultat som använts för att beräkna dessa värden.


3. korrigering med hänsyn till fianktransmission, i anslu- tande konstruktioner beaktas av projektörer i samband med projektering. Korrigering görs vid beräkning enligt de standardiserade beräkningsmodellerna i SS-EN 12354. Om tillverkaren ställer andra krav på utformning av anslutande konstruktioner än vad som beaktas i nämnda beräknings- modell, ska detta anges, t.ex. för att begränsa inverkan av flanktransmission, stomljudsbryggor eller luftläckage. Det är en fördel om tillverkaren kan ange en erfarenhetsbase- rad rekommendation om lämpliga säkerhetsmarginaler vid dimensionering enligt SS-EN 12354 mot ljudkrav i färdig byggnad.


4. monteringsanvisningar, som beskriver hur produkten ska hanteras vid leverans, förvaring och montering, så att de deklarerade ljudegenskaperna uppfylls i byggnad. Anvis- ningarna kan exempelvis beskriva fukt- och temperatur- intervall, belastningsgränser, måttoleranser i anslutningar, infästningsdon och injustering.


5. produktmärkning, som entydigt identifierar tillverkaren, den levererade produkten och dess ingående komponenter. Märkningen kan utföras med koder om produktdokumen- tationen innehåller en korrekt och lättanvänd tolk. Produk- tens deklarerade ljudtekniska funktion samt ljudklass eller motsvarande egenskap bör anges. Syftet med märkning är att underlätta okulärbesiktning på plats och minska risken för fel vid nyanskaffning.


- stegljudsnivå, normaliserad till 10 m 2 absorptionsarea Ln (50-3150 Hz), Ln w, Ln w + CJ 50-2500 ' ' '


Värdena ska baseras på beräkningar enligt en metod som ska beskrivas, eller mätningar i laboratorium enligt SS-EN ISO 140-3 resp. -6, eller mätningar i byggnad enligt SS-EN ISO 140-4 resp. -7 (korrigerade enligt 5.3). Se även avsnitt 4.4.2. För väggar i lättbetong och liknande material samt för murade dubbelväggar anges åtgärder för begränsning av flanktrans- mission via de anslutande bjälklagen. Se även avsnitt 6.3.3. Se även avsnitt 4.4.2.


2. Innerväggar och bjälklag av trä, plåt, gips och sammansatta bygg nadsmaterial Se även avsnitt 4.4.2. Samma redovisning av egenskaper som i punkt 1, med tillägg av följande:


3. Golvbeläggningar, torra och betong- eller spackelbaserade golvsystem - förändring av tunga bjälklags reduktionstal ~ (50-5000 Hz)


- förändring av stegljudsnivå L'lL (50-3150 Hz), vägt stegljudsförbättringstal L'lLw och stegljudsklass X enligt SS 25267 bilaga B. Värdena ska baseras på mätningar i laboratorium enligt SS-EN ISO 140-3 resp. -8, eller mätningar i byggnad enligt SS-EN ISO 140-4 resp. del -7 (bifoga råbjälklagsmätningar)


5. Ytterväggskonstruktioner reduktionstal R (50-5000 Hz), Rw, Rw + C, Rw + Ctr Värdena ska baseras på beräkningar enligt en metod som ska beskrivas, eller mätningar i laboratorium enligt SS-EN ISO 140-3, eller mätningar i byggnad enligt SS-EN ISO 140-5 (elementmetoden, med angiven ljudkälla). Mätningar som påverkats av bakgrundsljud eller flanktransmission i fönster och luftintag bör inte ligga till grund för redovis- ning.


för icke-homogena ytterväggskonstruktioner som är avsedda att dras kontinuerliga förbi bjälklag (utan styv samverkan med detta) anges även flanktransmissionsreduk- tionstal bestämda enligt SS-EN ISO 140-4 eller ISO 10848 (50-5000 Hz), Dnf, Dnf+ Cs0-3150-


6. Glaspartier, fönster, fönsterdörrar och tillhörande bröstnings partier - reduktionstal R (50-5000 Hz), Rw, RA (=Rw + C), RA tr (=Rw + Ctr) ,


Enligt SS-EN 14351-1 måste värden på konstruktioner med Rw 2: 39 dB eller Rw + Ctr 2: 35 dB baseras på mätningar enligt SS-EN ISO 140-3. För lägre ljudisolering tillåter samma stan- dard beräkningar med hjälp av angivna schablonvärden och schablonkorrektioner i de fall glaset är en isolerruta. Dessa beräkningsvärden är i regel lägre än mätta värden. Andra typer av korrekt gjorda beräkningar kan accepteras om beräkning- arna är spårbara till mindre förändringar av fönsterpartier som provats i laboratorium. Teori och provresultat för ett antal fönster- och glaskombi- nationer, samt en riskanalys finns i en rapport från SP Sveriges Tekniska Forskningsinstitut 31 .


31 Fönster med hög ljudisolering mot trafikbuller. Ett samverkanspro- jekt inom svensk fönsterindustri. Sveriges tekniska forskningsinstitut rapport 1998:26 (www.sp.se). ISBN 91-7848-732-3. Simmons, C.


7. Uteluftsintag och överluftsdon - normaliserad ljudnivåskillnad Dne (motsvarar R för en 10 m 2 vägg med hög ljudisolering, 50-5000 Hz, försedd med den aktuella genomföringen.), Dnew, Dnew + C, Dnew + Ctr


Värdena ska baseras på mätningar i laboratorium enligt SS- EN ISO 140-10. Ange vilken typ av yttervägg och värmeisole- ring som använts vid provningen samt om det finns risker för bristande ljudisolering vid användning av andra värmeisole- ringsmaterial.


Värdena ska baseras på mätningar i laboratorium enligt SS- EN ISO 140-16 eller mätningar i byggnad enligt SS-EN ISO 140-4


Värdena ska baseras på mätningar i laboratorium enligt SS- EN ISO 140-3 resp. -6, eller mätningar i byggnad enligt SS- EN ISO 140-4 resp. -7.


- för undertak som är avsedda att dras kontinuerliga förbi ovankant vägg (utan styv samverkan med denna) anges även flanktransmissionsreduktionstal bestämda enligt SS- EN ISO 140-12 eller ISO 10848 (50-5000 Hz), Dnf, Dnf+ Cs0-3150-


Värdena anges för aktuell höjd mellan undertak och bjälklag. Ange riskfaktorer om det finns undertakslösningar som kan ge sämre värden än det redovisade, t.ex. låga och tomma hålrum ovan undertaket, inverkan av installationer ovan och genom undertaket, anslutning mot väggar, felmonterad barriär mot bjälklag etc. För undertak som är avsedda att absorbera ljud anges även ljudabsorptionskoefficienter i tredjedels oktavband 50-5000 Hz mätta enligt SS-EN ISO 354 och utvärderade i oktavband 63-4000 Hz och ljudabsorptionsklass enligt SS-EN ISO 11654.


Värdena ska anges vid avstånden O mm, 50 till 80 mm, samt 200 mm mellan absorbentens undersida och en tung bjälklags- eller väggkonstruktion. En förenklad redovisning av erforder- lig mängd ljudabsorbenter mot ett givet krav på efterklangstid i olika typutrymmen kan göras enligt avsnitt 4.5.5.


\"10. lnredningsprodukter, skärmar, gardiner etc. Skärmar kan provas med avseende på dess \"ljudisolerande\" effekt. Detta ska baseras på mätningar i laboratorium enligt SS- ISO 10053. Mätningen :far göras utomhus under gynn- samma förhållanden. Värden för ljudabsorption ska baseras på mätningar i laboratorium enligt SS-EN ISO 354 Skärmar placeras slump- mässigt enligt anvisningar i avsnitt 6.2.2.1 i standarden. Gardinuppsättningar, mattor etc. provas på det sätt som dessa är avsedda att användas i byggnad, se även avsnitt 4.5.5.\"


11. lnstallationsprodukter, maskiner, WS-produkter och fast inredning som kan alstra störande ljud i byggnad - för maskiner och installationer med motorer, fläktar eller kompressorer, t.ex. ventilationsaggregat, kylsystem, his- sar, tvättmaskiner, sopsugar, rulltrappor m.m. redovisas ljudeffekt för luftburet ljud såväl inom systemet (t.ex. till anslutande kanaler) som till omgivningen, samt stom- ljudseffekt till bärande bjälklag eller vägg (t.ex. hisschakt) enligt metoder i EN 12354-5


- för luftbehandlingskomponenter (spjäll, don, ljuddämpare m.m.) redovisas både ljuddämpning och egenljudalstring enligt metoder i EN 12354-5


\"Entreprenörer får ibland hantera fel och brister i sent skede som beror mer på projekteringen (bygghandlingarna) än på utförandet. Risken för fel minskar avsevärt om övriga aktörer utför sina delar noggrant, så som beskrivs i avsnitt 2 och 3. Brister kan bero på att man har beslutat om konstruktioner och utförande i projekteringsfasen som inte har rimliga praktiska förutsättningar att uppfylla kraven. Det kan vara en fördel att be projektören medverka praktiskt vid lösning av problem som uppdagas ute på bygget. Tillverkarna kan göra mycket för att minska riskerna för fel och brister, om de får rätt informa- tion från dem som ska montera och de :far ekonomiska förut- sättningar att förbättra sina produkter. Med en term hämtad från det militära kan man säga att vissa konstruktioner och produkter inte är \"fältmässiga\", de kräver för mycket av den som ska montera dem. En viss prisökning kan vara motiverad om den leder till besparingar i byggskedet. Otydliga bygg- handlingar ökar risken för missförstånd, även här gäller det att hålla en god dialog med övriga aktörer så att oklarheter reds ut innan det är för sent.\"


En produktionschef vid ett stort byggföretag konstaterade under pågående produktion, att det lönar sig att välja väldokumenterade produkter och planera arbetet noggrant:


Projekteringsrelaterade frågor i avsnitt 4 och produktrelaterad information i avsnitt 5 kan därför vara värdefulla även för entreprenörer, särskilt för dem som gör ändringar och som tar garantiansvar för funktionerna i den färdigställda byggnaden. I samband med verifiering finns en del praktisk information i avsnitt 7, avsedd att minska riskerna för fel i mätresultaten, vilket kan skapa onödiga problem.


\"Men till syvende och sist - hur noggrant man än planerar, så krävs det omsorgsfulla och engagerade insatser när byggnaden ska uppföras. De problem som uppstår när \"praktiken\" möter \"teorin\" måste lösas med goda kunskaper, fantasi och ett visst mått av envishet. Detta avsnitt fokuserar på några kända risker vid det praktiska utförandet, men tyvärr är det knappast möjligt att täcka in alla frågor som kan uppstå. Särskilt då konstruktioner och byggteknik är obeprövade finns det skäl att göra en särskild riskanalys inför utförandeskedet. Kort sagt, alla kan hjälpas åt att \"tänka efter före\".\"


De vanligaste felen i utförandet som leder till brister mot ställda ljudkrav är: • luftläckage genom hål, springor och sprickor • oavsiktligt styva anslutningar mellan byggnadsdelar som ska vara åtskilda, så kallade stomljudsbryggor • oavsiktliga veka anslutningar mellan byggnadsdelar som ska samverka styvt kan ge oväntad flanktransmission


Luftläckage: Konstruktioner med hög luftljudsisolering är känsliga för luftläckage i hål, springor och sprickor. Det beror på att höga ljudnivåer i ett rum skapar svängningar i lufttryck- et, som pressar luft genom öppningarna och skapar tryck- svängningar även i det angränsande mottagarrummet. även små springor försämrar ljudisoleringen markant, vilket kräver stor noggrannhet i tätningar och anslutningsdetaljer. Tillverka- re och projektörer bör anvisa tätningsåtgärder samt markera på bygghandlingar, där utförandet är kritiskt för ljudisoleringen.


Stomljudsbryggor: Vissa konstruktioner med flera skikt får hög ljudisolering då skikten kan röra sig fritt mot varandra. Detta gäller t.ex. lätta murade dubbelväggar, skivväggar med dubbla eller saxade reglar, flytande golv, nedpendlade under- tak och väggar som tilläggsisoleras med gipsskivor på fristå- ende reglar. Se vidare i respektive avsnitt nedan.


Flanktransmission: ett visst mått av flanktransmission genom anslutande byggnadsdelar kan förutses redan i projekterings- skedet Projektören väljer lämpliga konstruktioner och anslut- ningar för att uppfylla kravet. Men det är vanligt att flank- transmissionen blir större än förväntat, särskilt då anslutande


\"konstruktioner med låg ljudisolering (t.ex. undertak, lätta golv, golvbeläggningar, schaktväggar eller ytterväggar) går obrutna förbi en lägenhets- eller lokalskiljande konstruktion. Antingen har man missat att utföra ritade rörelsefogar, eller så är de inte tillräckligt eftergivliga. Styvt kopplade skivkonstruktioner försätts lätt i svängning och leder in vibrationsenergi till kon- struktioner i det angränsande rummet, som i sin tur strålar ut ljud. I kontorshus är detta ett relativt vanligt problem. Murade dubbelväggar kan ge hög ljudisolering genom väggen, men avsevärt sämre ljudisolering i byggnad när motstående vägg- halva påverkas av vibrationer som går via bjälklaget, se 6.3.3 och referensen 22 . Då industrilokaler inreds till bostäder kan \"bom\" i bjälklaget ge oavsiktlig flanktransmission, vilket kan kontrolleras enkelt med en stegljudsapparat och vibrationsgi- vare. överskiktet bör sågas eller brytas upp om det visar sig att det leder vibrationer.\"


Värmestammar, balkar, gamla ventilationstrurnmor m.m. kan behöva åtgärdas, särskilt när de lägenhetsskiljande väggarna utförs med lätta konstruktioner som inte ger någon knut- punktsdämpning. ändrad användning av byggnader bör pla- neras i samråd med en sakkunnig, som deltar i (eller granskar) projekteringen och belyser riskmoment i bygghandlingarna. De skrifter som hänvisas till i fotnoterna 4-8 är praktiskt inriktade, tydligt illustrerade och visar både vanliga fel i utförandet och hur man ska gå tillväga. Vissa exempel i dessa publikationer kan ha dimensioner och utformning som inte är tillämpliga vid dagens ljudkrav, (låga frekvenser) man bör därför be den sakkunnige att granska eventuella ändringsför- slag som utgår från exemplen, men principerna är fortfarande relevanta.


Rådgör alltid med tillverkarna om vad som gäller för deras produkter. Observera, att en riskfaktor som påtalas för en viss konstruktionstyp kan vara relevant även för andra konstruk- tionstyper.


Platsgjutna betongstommar är normalt lufttäta i utgångsläget, men hål och schakt för installationer som inte efterlagas ska- par oavsiktliga ljudläckage. Rör för värme, avlopp m.m. bör gjutas in med en tättslutande hylsa som medger längdutvidg- ningar men inte rörelser i sidled och inte heller luftläckage. Vibrerande installationer, t.ex. fläktar eller tvättmaskiner som stomljudsisoleras, se avsnitt om installationer nedan.


I radhus, med platta på mark, som ska delas med fog under den husskiljande väggen, är det väsentligt att fogen verkligen är helt öppen och medger rörelser mellan plattorna. Att bara såga plattan fram till kantbalk är normalt inte en tillräcklig åt- gärd vid höga ljudkrav, inte heller att förstyva den lokalt (vot) under väggen. I många fall får man oavsiktliga kopplingar via kontinuerlig armering eller installationer. Gjutrester, särskilt vid genomföringar av rör och elkablage, bildar stomljudsbryg- gor som leder över både steg- och luftljud mellan husen, med underkända mätresultat och stora efterkostnader som påföljd. Där grundförhållandena inte medger delade plattor ska man välja en kombination av plattjocklek och golvbeläggning som uppfyller kraven. Se vidare i avsnitt 4 och 6.3.5.


I hus med prefabricerad betongstomme är tätningar mellan elementen en kritisk faktor, särskilt där man har dolda fogar. Otillräcklig utfyllnad i underkant eller vid sidan av prefabri- cerade betongväggar ger luftläckage. En enkel åtgärd är att mjukfoga vinkeln mot bjälklagen och mot anslutande väggar, innan golvbeläggning, socklar och inredning sätts på plats. Genomgående skivor, t.ex. ytterväggselement, där man räknar med styv samverkan (med den lägenhetsskiljande väggen), måste också utföras praktiskt så att delarna sitter ihop ordent-


\"ligt. Ett sätt är att svetsa cirka 5 plåtf\"örband jämnt fördelade mellan golv och tak, samt gjuta in fogen med expanderande bruk. Finns det misstanke om att fogen inte fylls ut helt bör man efterlaga fogarna innan väggbeklädnaden påbörjas för att fa en lufttät och samverkande fog. Motsvarande gäller för prefabricerade väggar som ställs ovanpå platsgjutna bjälklag, såväl lufttäthet som samverkan kan behöva studeras för att man inte ska riskera brister där funktionen är kritisk. Un- dergjutningsbetong bör vara avpassad för att fylla ut och ge lufttäta fogar. Våningsplan (stannplan), vilplan och trapplöp ska utfor- mas så att stegljud inte leds in i boningsrum. Utformningen bestäms till stor del under projekteringen. Vid monteringen är det väsentligt att delarna inte kommer i oavsiktligt styv kontakt med stommen. Normalt skyddas plan och trappor av fiberdukar eller gummibeklädnader. Vid spackling och klin- kerbeläggning, eller vid efterlagning av förtagningar, klackar, pallningsbrickor och liknande, är det lätt hänt att det rinner in lite bruk i fogar som ska vara öppna, med underkända steg- ljudsresultat som följd. Olika produkter har olika riskmoment, rådgör med tillverkarna. Allmänt kan sägas, att avstängningar, fiberdukar och liknande bör vara synliga och skäras bort först när alla våta arbetsmoment är avslutade. Eventuella gjutrester m.m. avlägsnas i samband därmed, så att fogarna är öppna.\"


\"6.3.3 Innerväggar i lätt betong (med lättklinker eller gasbetong) Tunna och lätta betongelement, t.ex. gasbetong, lättballastbe- tong m.fl. ger ett speciellt resonansfenomen som medför en markant flanktransmission då de ansluts styvt mot massiva bjälklag eller väggar. Problemet kan avhjälpas effektivt med elastiska fogar i knutpunkterna (överkant och i sidled), t.ex. genom att dreva med band av åldringsbeständiga polymerma- terial eller mineralull. Observera att samtliga lättbetongväggar måste förses med sådana fogar, inte bara de lägenhetsskiljan- de. Problemet är vanligt i hus från 1950 till 1970-talets början och undersöktes ingående av professor Kihlman vid Chalmers tekniska högskola på 1960-talet. Arbetet finns beskrivet i en rapport 32 . Se även \"Lättbetonghandboken\" och liknande branschhandböcker. Rörelsefogar bryter även överföring av stomljud från installationer som sitter fast i de lätta elementen, såvida dessa inte ger styva bryggor över rörelsefogama.\"


Tilläggsisolering används ibland för att förbättra ljudisoler- ingen mot lätta betongelement, eller rent allmänt för att rikta upp utrymmen med sättningsskador och dylikt. Det kan vara värt att känna till, att en gipsskiva på en träregel tvärtemot kan försämra både luft- och stegljudsisoleringen, på samma sätt som parkett på tunna underlag, se avsnitt 6.3.5. Tilläggs- isoleringar av konstruktioner med ljudkrav bör bestämmas i samråd med projektör och sakkunnig. Det kan räcka med att ändra regeldimension eller välja två lag gipsskivor för att undvika besvärande resonanser. Mineralull i tomrummet har marginell effekt vid låga frekvenser och kan sällan korrigera en ogynnsam kombination av skivor och luftspalt mot stom- men. Luftspalten mot en tung vägg eller bjälklag bör inte vara mindre än 95 mm då ytskiktet består av 2 lag gips eller mot- svarande ytvikt. Skivor och reglar ska inte ha någon kontakt med väggen/bjälklaget.


32 Flank.transmissionens inverkan på rumsisolering mot luftljud. Speciell tillämpning på byggnader med innerväggar av lättbetong- plank.. Chalmers Tekniska Högskolas handlingar nr. 254. Kihlman T. Göteborg 1961. www.ta.chalmers.se.


6.3.4 Innerväggar och bjälklag av trä, plåt, gips och sammansatta bygg nadsmaterial Innerväggar som byggs upp på plats, eller monteras som planelement, är känsliga både för luftläckage och för kort- slutningar mellan väggsidorna. De torrtätningar som ingår i vissa produkter förutsätter normalt att anslutning görs mot väl utjämnade underlag. Vid råa betongytor, elementfogar eller överhöjda bjälk- lagselement måste man först avjämna ytorna, eller foga alla spalter med ett utfyllnadsmaterial som är beständigt över tiden och som tål normala rörelser i byggnaden utan att spricka upp.


\"Uttag för installationer, t.ex. eldosor, bör inte göras \"rygg- mot-rygg\" på respektive sida av väggen, utan förskjutas minst ett regelfack (med mineralull i facken). Det kan vara frestande att klämma fast tomrör för el mellan väggreglarna i en vägg med dubbelstomme, men följden kan bli att man får ta ned väggen efter underkänt resultat vid ljud- mätning. Slutkostnaden blir då högre än om man gör rätt från början - en självklarhet som ändå tål att upprepas! Detaljer för anslutningar mot övriga konstruktioner anges av tillverkarna - dessa instruktioner baseras på lång erfarenhet och är sällan tilltagna i överkant. De bör följas noggrant för att avsedd funktion ska uppnås. En vanlig orsak till att ljudisoleringen blir lägre än förväntat när det gäller lätta skiljeväggar är att många byggnadsdelar (transmissionsvägar) samverkar. Var och en av dessa kan ha en acceptabel ljudisolering, men sammantaget ger de alltför stora flankbidrag.\"


Exempel: om kravet är R' w 35 dB mellan två kontorsrum, och man väljer vägg, undertak, golv, ventilationssystem och en installationskanal som alla har Rw 40 dB, så kommer man att få R' w 33 dB, alltså 2 dB underkänt! Om detta upptäcks under projekteringen korrigerar man exempelvis väggen till en 44 dB vägg och lägger en barriär av mineralull ovanför underta- ket, så har man kalkylmässigt 35 dB. Men marginalen för små, nästan oundvikliga avvikelser saknas, och en brist på 1-2 dB kan knappast skyllas på utföraren. Problem av denna typ ska hanteras vid projekteringen, inklusive val av rimliga säker- hetsmarginaler i samråd med tillverkarna. Brister som förutses innan montage kan ofta förebyggas med enkla tilläggsåtgärder: drevning med skumplast eller mineralull i genomföringar och fönsterbänkskanaler, mjuk- fogning mot bjälklag och ventilationstrummor, gummilister mellan vägg och undertak, en mineralullsskiva (barriär) mel- lan undertak och bjälklag ovanför vägg, en slits i den bärande golvskivan osv. Om bygghandlingama ger otydliga anvisning- ar kan entreprenören behöva lyfta frågor av denna typ med ansvarig projektör och sakkunnig.


Parkett på tunna mellanskikt ger försämrad luftljudsisolering, vilket ska beaktas vid dimensionering. Detta beror på att golvet ger en resonans mot bjälklaget som ibland kallas för parkettresonans, men som gäller för alla skivkonstruktioner med smala mellanliggande luftspalter. även tilläggsisolerade väggar och undertak (med skivor på reglar) ger resonanser som försämrar ljudisoleringen för några frekvensband. Dessa effekter ska beaktas vid dimensioneringen.


Då bjälklaget är tunt, tex. i bottenplattan till sammanbyggda småhus, som delas med en lätt lägenhetsskiljande vägg (vanlig konstruktion i radhus), uppfylls vanligen inte BBR:s krav (ljudklass C) med trägolv på en tunn underlagsmatta (typ cellskummatta 2-3 mm). Delning av bottenplattan under lägenhetsskiljande vägg bryter överföringen av ljud (se 6.3.1) och kan vara en effektiv åtgärd om markförhållandena i övrigt medger en delning (t.ex. fukt, radon, stabilitet och grundlägg- ning). Golv med ytvikt större än 25 kg/m 2 och mer än 50 mm elastiskt material (eller luftspalt) får en dämpad resonans och den horisontella ljudisoleringen klaras. Det finns flera kom- mersiella golvsystem med bra ljudegenskaper. De kan också utformas så att trumljudet begränsas (stegljud inom samma utrymme), se nedan. Vid tillval eller ändring av byggnader är det lätt att glömma stegljudsdämpande skikt under golvbeläggningen. Plast- och linoleummattor kan förses med ett tunt elastiskt skikt på undersidan, men lösningen ska hålla för intryckning (märken) och slitage med de laster som kan förekomma. I verksamhets- lokaler är det vanligt med skrivbordsstolar, rullbord, pallyf- tare m.m. Under klinker bör man välja en lösning som både dämpar stegljud och som har tillräcklig bärighet, så att det inte uppstår skador på klinker och fogar vid normal belastning. Tillverkarna, Golvbranschen och Byggkeramikrådet har anvis- ningar om godtagbara lösningar. Flytande golv fungerar bra när de är korrekt utförda, men synbart oansenliga stomljudsöverförande kontakter mellan golvet och byggnadsstommen reducerar ljudisoleringen mar- kant. Spalten mot väggen bör förbli öppen, även då fukt- och temperaturrörelser har medfört rörelser i golvet. I samband med ändrad användning, t.ex. då vindar inreds till bostäder, är det vanligt att en flytande golvkonstruktion som tidigare har fungerat bra inte ger tillräcklig verkan för den aktuella tillämpningen. Stomljudsbryggor är en möjlig orsak, men vanligen är det befintliga bjälklaget för lätt och för vekt för att fjäderelementen ska fungera som avsett. Förstyvningar av befintliga bjälkar och en måttlig viktsbelastning av bjäl- karna med sand, stenkross eller befintligt brandtegel förbättrar förutsättningarna för att :fa acceptabla stegljudsnivåer vid låga frekvenser. lngjutning med massiv betong eller lättklinker- betong ska kombineras med en golvbeläggning som dämpar Flytande golv ska inte ligga stegljud vid höga frekvenser, motsvarande åtgärder på van- emot vägg.


\"liga våningsbjälklag. ändrad användning av vindar bör alltid föregås av en projektering, såväl av ljudisolering som mot övriga krav i Boverkets föreskrifter och allmänna råd, BBR och i BäR. Det är ofta klokt att göra ett provmontage och mäta stegljudsisoleringen innan ändringen fullföljs. Se vidare i SBUF-rapporten \"Ljudisolering i bostadshus byggda 1880 - 2000\", se fotnot 4.\"


\"åldring i det elastiska skiktet påverkar både flytande golv och limmade mattor med stegljudsdämpande mellanskikt. åldringen påskyndas av fukt, alkali och tryckbelastning. Steg- ljudsdämpande elastiska skikt ska därför bestå av åldringsbe- ständiga material, som tål den nämnda påverkan mellan golv- skikt och bjälklaget. Skador är relativt vanliga och leder till kostsamma åtgärder. Materialgarantier bör omfatta en relevant tidsperiod och användning av produkten i den aktuella miljön. Bjälklaget måste vara helt plant då man avser att lägga flytande trägolv på tunna stegljudsdämpande mellanlägg. Trägolv måste utföras så att naturliga fuktrörelser inte hin- dras, och så att \"knarrljud\" eller \"anslagsljud\" mot bjälklaget undviks. Sådana ljud beror oftast på att trägolvet inte ligger an plant mot bjälklaget. Trumljud, eller stegljud inom samma utrymme, är en oön- skad egenskap hos tunna och hårda golvbeläggningar, såväl med trägolv som med uppgjutna flytande golv. I stora kontor, skolor och lokaler där man går med hårda skor, leker eller på annat sätt riskerar slag mot golvet, bör man välja golvbelägg- ningar med acceptabla trumljudsnivåer. Se avsnitt 4.\"


6.3.6 Dörrar, vikväggar, blockväggar m.m. Vid granskning av de lägenhetsskiljande tamburdörrarna kontrolleras att skyltat typgodkännande överensstämmer med bygghandlingen. Om det förekommer flera typer av dörrar är det lämpligt att ta in i egenkontrollen, att rätt dörr sätts på rätt plats (från början). Det är tyvärr vanligt att tamburdörrar i praktiken inte upp- fyller den skyltade ljudklassen vid en fältrnätning, men det be- höver inte bero på fel i produkten. En enkel egenkontroll kan göras med ett papper som utvisar om tätningslistema ligger an med lagom kompression för att det ska bli tätt mellan dörrbla- det och karmen. Provet går till så, att ett normalt skrivpapper läggs mellan blad och karm på en sida i taget, dörren stängs, pappret ska gå att dra ut med visst motstånd men utan att sitta fast så hårt att det går sönder.


Dålig passning beror sannolikt på: • att underlaget är ojämnt • att det är svårt att borra hål för karmskruvarna med tillräcklig precision för att alla karmstycken ska komma i rätt läge (även om hålen är korrekt utsatta), så att karmen får en helt planparallell anliggningsyta mot dörrbladet.


• att dörrbladet är så tungt att karmen blir sned under montaget ( efterjustering är normalt nödvändig) • att man inte följer tillverkarens montageanvisning fullt ut


\"Vid upphandling kan man efterfråga \"fältmässiga\" produkter som går lätt att efterjustera, t.ex. genom att karmstyckena eller gångjärnen kan flyttas något i sidled/höjdled samt i djupled (vinkelrätt mot dörrbladet). I något fall är drevningen mellan karm och vägg ofullständig, vilket kan granskas okulärt. över- driven drevning kan deformera karmen, vilket leder till att pappersprovet klaras nära hörnen men inte mittpå respektive karmstycke. Om dessa egenkontroller görs och korrigerande åtgärder vidtas, kan antalet underkännanden vid ljudmätning sannolikt minskas markant. Vikväggar och blockväggar ger ofta lägre ljudisolering i praktiken än förväntat (se Nordtestmetod NT ACOU 086, www.nordicinnovation.net). Det kan bero på oförutsedd flank- transmission eller läckage i anslutningar (särskilt om gummi- lister m.m. skadas). Flanktransmissionen kan minskas genom att ansluta mot massiva konstruktioner med hög ljudisolering, eller tillföra dämpande fogar i bjälklag, övergolv, väggar och överbyggnad. Utfyllnadsdelar ovanför och vid sidan av konstruktionen, samt olika typer av installationer, måste hålla minst samma ljudklass som väggen. Att den sammanvägda lösningen uppfyller ljudkravet kan kontrolleras med beräkning enligt SS-EN 12354-1. Konstruktionerna är känsliga för av- vikelser i utförandet, och man bör ha kontakt med tillverkaren redan vid projekteringen om vilka moment som är känsliga under montaget.\"


6.3. 7 Ytterväggskonstruktioner Betongkonstruktioner är som regel robusta när det gäller ljudisolering utåt. Känsliga punkter gäller samverkan med lä- genhetsskiljande vägg, där man ofta förutsatt att anslutningen är styv. Se avsnitt 6.3.2.


Lätta ytterväggskonstruktioner med utvändig panel och en vindfolie mot värmeisoleringen måste vara absolut täta utvän- digt vilket sällan fungerar i längden. Springor i träpanelen i denna konstruktion innebär en helt otillräcklig ljudisolering. Konstruktioner med skivbaserade vindskydd bakom panelen är mindre känsliga för luftläckage och bör användas där man har förhöjda ljudnivåer utomhus, eller mot gångvägar, lekplat- ser och dylikt där passerande personer kan höra samtal eller verksamhet inne i huset. Väggar med mineralull, luftspalt och tjockputs har avsevärt bättre ljudisolering än väggar med cell- plast och tunnputs. Vid ett byte av värmeisoleringsmaterialet bör man därför kontrollera att det inte får oavsiktlig inverkan på ljudisoleringen. även valet av uteluftsintag kan påverkas, se nedan. Anslutningar mot lägenhetsskiljande vägg påverkar såväl isoleringen mot ljud utifrån som flanktransmission mellan rum, och bygghandlingamas instruktioner om delningar och tätningar bör följas noggrant. Vid lätt lägenhetsskiljande vägg måste en tung yttervägg göras tillräckligt tung, delas eller slitsas för att begränsa flanktransmissionen. I de fall fasadsystem som innehåller aluminiumprofiler används så orsakas ofta en försvagning av ljudisoleringen mellan rum på grund av flanktransmission direkt via fasad- profilen, se figur 6.1. Leverantörer av fasadsystem bör kunna redovisa data på förväntad flanktransmission som sedan skall vägas samman med övriga transmissionsvägar. Om sådan information saknas kan detta åtgärdas genom att fylla profilen med sand eller någon form av isolering. Behovet av extraåt- gärder är dock mycket svårt att förutsäga. Där kravet på ljud- isolering mellan rum är begränsat, R'w < 40 dB kan det räcka med att klä ena sidan av profilen med en dämpmassa och en utanpåliggande aluminiumplåt.


6.3.8 Glaspartier, fönster, fönsterdörrar och tillhörande bröstnings partier Vid granskning bör man se efter att skyltningen av fönsterstor- lek, glasning, antal och typ av tätningslister, utfyllnadsmaterial i bröstning med mera överensstämmer med bygghandlingen. Tätheten kan granskas enkelt med det så kallade papperspro- vet, se 6.3.6. De svårigheter som diskuteras i avsnitt 6.3.6 gäller i hög grad även för fönster. Lätta utfyllnadsmaterial under t.ex. fönsterdörrar har som regel avsevärt sämre ljudisolering än det glasade partiet. Mon- taget måste göras noggrant för att de ljudisoleringsvärden som tillämpats vid projekteringen ska uppnås i praktiken, på plats i byggnad. Som schablon kan man utgå från att ljudisoleringen för fönster och dörrar i byggnad är 3 dB lägre än i laborato- rium (SS 25267 bilaga A), även om avvikelserna kan vara både större och mindre. Det är effektivare att välja marginal i samråd med tillverkarna, med hänsyn till de aktuella förut- sättningarna, exempelvis vilken typ av fönster som avses samt vilket monteringssätt som väljs. Antal och typ av tätningslis- ter, styvhet i karm och båge/dörrblad och monteringsmetoden påverkar lufttätheten. Fönster som monteras maskinellt inne på fabrik, liggande i ett ytterväggselement, har bättre förutsätt- ningar för att bli lufttäta medan det är svårare att få platsmon- terade fönster helt täta. Det finns exempel på monteringssys- tem som inte ger någon försämring av ljudisoleringen efter att fönstret placerats i ytterväggen. Det är således god ekonomi att beakta osäkerheter i utförandet vid val av produkt.


6.3.9 Uteluftsintag och överluftsdon Ljudisolering för uteluftsintag och överluftsdon redovisas normalt som ett mätvärde, då produkten monteras i en 10 m 2 ideal vägg med ljudabsorberande porösa värmeisolerings- material, t.ex. mineralull. Sådana värmeisoleringsmaterial bidrar i hög grad till att ge höga mätvärden för produkterna. Om värmeisoleringen istället utgörs av mer eller mindre täta material med slutna celler, t.ex. lättbetong och cellplast, blir ljudisoleringen i vissa fall avsevärt lägre. Skillnaden kan bli mer än 15 dB ! Ljudisoleringen kan också bli avsevärt lägre än förväntat om produkten monteras dikt an en tät yta, t.ex. bjälklag, vägg eller en tvärregel. Man bör alltid rådgöra med tillverkaren om vad som gäller då produkten monteras i den aktuella väggtypen. Som en tumregel kan man utgå från att man bör ha minst 10 cm mineralull på alla sidor, och 30-60


Extra skruv låser pendlad undertaksskiva mot bjälke. Källa: WSP cm på övriga sidor. Placering av två intag bredvid varandra, eller invid en vägg, ökar ljudtransmissionen vid de lägsta frek- venserna. Effekter av sådana placeringar bör redovisas.


6.3.10 Väggar, tilläggsisoleringar Ibland uppstår oförutsedda situationer, där man inte har tänkt på att en vägg behöver tilläggsisoleras. I normalfallet bör man kontakta projektören och den sakkunnige och be om anvis- ningar. Några vanliga åtgärder som kan övervägas är: • två lag gipsskivor skruvade dikt an mot insidan av befintlig regelvägg (med ett lag gips) kan ge upp till 4 dB förbättring av både R A och R A,tr • två lag gipsskivor på fristående eller elastiskt infästa 45 mm reglar och mellanliggande mineralull, som går fria från den befintliga väggen, kan ge upp till 10 dB förbättring. Om reglarna har styv kontakt med väggen kan man istället få en försämring vid låga frekvenser • byte av utvändig panel, komplettering av vindskydd med 1-2 lag tunga skivor (i samråd med den fuktsakkunnige ), kan ge upp till 4 dB förbättring av både R A och R A,tr


6.3.11 Undertak Ljudisolerande undertak utförs ofta med gipsskivor som hängs upp i någon typ av elastisk anordning, t.ex. akustikprofiler, glespanel på fjäderelement och liknande. Rätt utförda ger dessa en avsevärd förbättring av ljudisoleringen, men de är känsliga för kortslutningar (stomljudsbryggor). Infästning av tomrör, belysningsarmaturer mm måste förberedas så att taket förblir fritt rörligt mot bjälklaget. En enda felplacerad skruv kan ödelägga ljudisoleringen!


Anvisningar för installation av utrustning med roterande eller vibrerande enheter, t.ex. fläktaggregat, pumpar, kylmaskiner, tvättmaskiner, torkskåp, torktumlare, hissar, WC, köksutrust- ning m.m. behandlas i avsnitt 4 och ska ingå i tillverkarnas dokumentation. Vanliga brister, som leder till för höga ljudnivåer från bygg- nadens installationer, beror på att anslutningar eller upphäng- ningar görs på ett olämpligt sätt. Infästning mot lätta konstruk- tioner ska i princip undvikas helt.


Stomljudsbryggor kan orsakas av elkablage och vattenrör, se avsnitt om väggar och flytande golv ovan. Vibrationsisolatorer som inte utformats korrekt ger för dålig fjädring, särskilt då de sätts mot eftergivliga underlag. Vibra- tionsisolatoremas nedfjädring under maskinens egentyngd ska vara rätt dimensionerad. Vanliga brister beror på att isolatorn inte placeras rätt eller att viktbelastningen i praktiken avviker från vad som förutsatts vid dimensionering. Det kan därför


\"vara klokt att göra praktiska prover under montagetiden för att \"Extra\" kablar kläms upptäcka och förebygga eventuella problem. mellan flytande golv och Strömningsljud i ventiler och luftdon beror ofta på att vägg. tryckfördelningen inte stämmer med vad som har projekterats. Avstick till don eller radiatorer nära fläkt respektive cirkula- tionspump kan ge högre tryck än avsett. Ljuddata för radia- torventiler kan bestämmas enligt Nordtestrnetod NT ACOU 101, man bör därför fråga leverantören om uppgifter och välja tysta produkter. Ljud från radiatorsystem beror ofta på att man\"


inte fatt ut all luft ur systemet och man kan få s.k. kavitation av luftbubblor i vattnet i anslutning till ventilen. Man kan minska eventuella ljudproblem med hjälp av vakuumsugning av radiatorkretsen, förutsatt att ventiler m.m. klarar undertryck kortvarigt. Sidosprång i avloppsrör medför vibrationer från nedstör- tande vatten som alstrar ljud i styvt anslutna konstruktioner. (pendlar och stift). Avloppsrör i lätta material ger avsevärt högre ljud och vibrationer än i tunga material. Manövrering av vattenventiler ger s.k. slag-i-rör, som sprids som stomljud. Elastiska material mellan rörsvep och stomme bryter denna typ av ljudöverföring.


Ljudabsorberande undertak, väggskivor, skärmar och textilier får olika ljudabsorption vid olika avstånd från väggar och tak. Detta beror på att luftspalten bakom absorbenten underlättar luftströmning genom produkten. Montering dikt an medför för de flesta produkter sämre ljudabsorption, men det finns pro- dukter som utformats särskilt för detta ändamål. Tillverkarna deklarerar ofta vilka ljudabsorptionsvärden som kan förväntas vid olika avstånd till stommen. Projekterade avstånd (bygg- handlingen) ska därför följas. Antalet ljudabsorbenter ska framgå av bygghandlingama. En vanlig miss är att man inte beaktat de ytor som täcks in av hårda (ljudreflekterande) material, t.ex. där man ersatt ljudab- sorbenten med släta gipsskivor eller metallkassetter som bär installationer, skyltar, armaturer, detektorer m.m. Det är inte ovanligt att 20-40 procent av ljudabsorbenterna täcks eller ersatts, vilket medför underkännande vid granskning om detta inte har beaktats vid projekteringen. Det går oftast bra att sätta mindre föremål (10-20 cm breda) direkt i eller mellan ljudab- sorbenterna, utan att förlora någon nämnvärd ljudabsorption. Nedpendling av trummor och liknande (istället för montage dikt an) medför att ljudabsorbenterna exponeras för ljud. Ljudabsorbenter måste ha öppningar i ytan. övermålning medför därför risk för att absorbenten förstörs helt. Perfore- rade skivor med ljudabsorbenten på baksidan kan strykas eller rollas tunt, men sprutmålning sätter igen öppningarna.


\"Montering av ljudabsorbenter i nedpendlade \"öar\" med fri luftcirkulation mellan ovan- och undersida, medför att ljudabsorptionskoefficienter som bestämts för heltäckande skivor (eller med täckta kanter) inte kommer att stämma. Vid låga frekvenser far man en akustisk \"kortslutning\" som ger lägre ljudabsorption. Vid mellanfrekvenser får man istället en förhöjning, på grund av att ovansidan också absorberar ljud. Hygieniska aspekter bör beaktas vid utformningen.\"


\"I rum med mindre mängd inredning eller stora parallella ytor finns risk för \"stående våg\" och \"fladderekon\" som uppfattas negativt av brukare. Detta behöver inte betyda att det är fel på de ljudabsorbenter som har monterats, inte heller att de har monterats på ett felaktigt sätt. Problemet kan bero på rumsut- formningen och inredningen, se vidare i avsnitt 4 och 7.7.\"


Verifiering av projektering görs med beräkningar och erfar- enhetsmässiga bedömningar av de aktuella konstruktionerna. Verifieringen görs mot de fastställda bygghandlingarna, in- klusive förändringar som gjorts under produktionsskedet. Vid verifiering med beräkning tillämpas reglerna i SS 25267 och SS 25268 i alla utrymmen, utan avsteg:


Verifiering med beräkning ska visa att valda konstruktioner medför att funktionskraven kommer att innehållas i eller mellan samtliga typer av utrymmen som omfattas av krav inom respektive bostad.


Vid verifiering med beräkningar godtas alltså inte någon medelvärdesbildning mellan utrymmen inom en bostad, ej heller att avsteg görs från kraven (undantaget sådana avsteg och tillägg som förts in i programhandlingar och avtal och som inte strider mot BBR). Ingångsvärden för produkter och konstruktioner bestäms med metoder enligt avsnitt 5, inklusi- ve lämpliga säkerhetsmarginaler. Man bör hämta in detaljerad information om hur konstruktionerna har utförts i praktiken och räkna på möjliga avvikelser. Verifiering av funktion i färdig byggnad med beräkningar måste avse samma produkter och konstruktioner som har använts i byggnaden och måste kombineras med granskning av utförandet i byggnaden, se nedan. Beräkningar utan granskning av utförandet kan inte utgöra underlag för verifiering av funktion i byggnad eller utlåtande om ljudklass.


Verifiering av produktion (granskning i byggnad) kan göras genom att granska produkternas märkning och dimensioner, täthetsprov samt en allmän okulärbesiktning av utförandet mot bygghandlingarna. Granskningen bör innefatta sådana detaljer i utförandet som är känsliga ur ljudsynpunkt. Det kan exempelvis handla om inverkan av otätheter eller otillräcklig samverkan i knutpunkter mellan stomelement som medför större flanktransmission än förväntat. (se avsnitt 4 och 6).


Verifiering av funktion i färdig byggnad med mätningar i byggnad görs enligt standardernas anvisningar. De standarder som anvisas för verifiering av ljudisolering och installations- ljud är relativt komplicerade att tillämpa och resultaten kan påverkas av förhållanden på mätplatsen. Vid mätning bör man ordna med bra mätförhållanden och kontinuerligt övervaka att varken sporadiska eller kontinuerliga bakgrundsljud påverkar mätvärdena. Exempelvis kan det vara svårt att skilja ut trafik- ljud från installationsljud eller ljud från verksamheter inom byggnaden. Mätningar som görs under produktionsskedet, i icke-färdig- ställda byggnader, kan ge värdefull information om de valda konstruktionerna klarar ljudkraven. Korrigerande åtgärder kan vidtas innan resterande delar av huset färdigställs. Men det är särskilt krävande att genomföra mätningar med god noggrannhet under de förhållanden som råder på en byggar- betsplats, och man riskerar att dra missvisande slutsatser av mätresultaten. Mätningar bör därför göras, när det inte pågår någon verksamhet på byggplatsen (helt tyst), med alla ytskikt, fönster, tamburdörrar och installationer på plats. Eventuella provisoriska tillstängningar av dörr-, fönster- och schaktöpp- ningar måste göras med tunga skivor som tätas effektivt mot stommen. Det är normalt fördelaktigt att basera verifieringen av ljudkraven på en kombination av beräkningar, granskningar av utförande och mätningar i byggnaden. Då kan eventuella avvikelser och brister dels upptäckas tidigare ( och korrigeras till lägre kostnad), dels kan orsakerna till bristen redas ut. Vid verifiering med enbart mätning i färdig byggnad får man besked i sent skede om det uppstått en brist och orsakerna till bristen är ibland svåra att härleda. I de följande avsnitten ges en del praktiska tips som kan minska osäkerheter i mätningar och beräkningar.


Metod för mätning i byggnad (mellan rum): SS-EN ISO 140-4 I en jämförelsestudie för Nordtest 10 och i samband med in- terna utbildningar har ett antal mättekniker från olika företag studerats under sitt arbete. Granskningen har resulterat i några rekommendationer, som kan användas för att förbättra mät- noggrannheten: • mätutrustningen bör kontrolleras i god tid före mättillfallet, för att säkerställa korrekt funktion.


- Vid kontroll av givarnas känslighet med kalibrator ska mätvärdet jämföras med den nominella känsligheten enligt givartillverkaren eller mot en kalibreringslogg.


- är de större bör inte analysatorns ingångskänslighet justeras utan att man först har förvissat sig om att både givare och kalibrator fungerar normalt • kalibrering, dvs. en kontroll av att utrustningen fungerar normalt, ska göras såväl före som efter mätning.


- Om ett fel upptäcks får man möjlighet att spåra vilka tidigare genomförda mätningar som kan ha påverkats av defekter i utrustningen.


- Det är en fördel att kunna kontrollera givarna mot två kalibratorer, varav den ena behålls inne på företaget (referenskalibrator) • mätstandarderna ska.finnas med på mätplatsen.


- Det är svårt att komma ihåg alla instruktioner och regler som ska iakttas, särskilt om aktuell mätmetod inte används ofta.


• avståndet mellan mikrofonpositionerna och mot rummets begränsningsytor varieras for lite, särskilt avståndet till golvet.


- Det är väsentligt att standardens regler följs angående en bred och djup fördelning av mikrofonpositioner (svep) över hela rummets volym.


- Om man väljer att mäta enbart i en del av ett rum, tex. vardagsrumsdelen av ett kombinerat kök/vardagsrum, så ska alla parametrar avse endast detta utrymme (V, S, Lp, T) • vid manuell svepning bör mikrofonen placeras i en kort bom, med vibrationsisolering av mikrofonen och klämmor för mikrofonkabeln.


- En kontroll bör genomföras innan mätning, av att hela svepet kan genomföras utan att operatören behöver flytta på sig, eller att mikrofon eller kabel rör sig och alstrar störande ljud.


\"- \"Improvisering\" av svepbanan leder till att vissa positio- ner får en högre viktning i rumsmedelvärdet och banan blir lätt kortare än avsett.\"


- Anvisningen i SS 25267 bilaga H med fyra jämnt för- delade mikrofonbanor i rummet är utformad för att ge ett systematiskt arbetssätt med god repeterbarhet • mätning med endast en högtalarposition och/eller ett mikrofonsvep används ibland som en kompromiss, för att spara tid.


- Om mätvärdet ligger mer än 3 dB från ett krav kan en sådan översiktlig mätning möjligen ge användbara resultat, men ligger man närmare kravet bör mätningen genomföras helt enligt standard.


- Tidsåtgång och följdkostnader för utredningar som beror på undermåliga mätningar är av en helt annan storleksordning än den tidsbesparing som kan göras vid mätning.


- Rapportering av förenklade mätningar bör visa mycket tydligt att resultatet bestämts med en förenklad metod och inte med referens till de standarder som anges i SS 25267 eller SS 25268.


- Mikrofonstativet bör också vara vibrationsisolerat, särskilt om det ställs på ett tunt flytande golv (t.ex. parkett på foam), • högtalaren ska avge en jämn brussignal över alla mätperioder, särskilt vid enkanalig mätning (mätning av sändarrum och mottagarrum görs i följd).


- Man bör undvika att låta högtalaren stå på mellan mätningarna, eftersom uppvärmning kan förändra känsligheten och därmed den akustiska uteffekten, • övervakning av signallbrusforhållandet i signalen bör ske kontinuerligt under mätning, om möjligt gärna via medhörning av mikrofonsigna/en i hörlurar.


- Skillnader mellan maximalnivåer och ekvivalentnivåer för perioden är en indikator som kan visa om det inträffat någon störning.


\"- Att bara stänga av och sätta på bruset, och \"se om man har marginal till bakgrunden\" är normalt inte tillräckligt för att säkerställa att mätningen ger ett korrekt resultat, särskilt inte om marginalerna till bakgrunden är små.\"


- Detsamma gäller visuell övervakning av ljudnivåerna på en liten instrumentdisplay, som inte visar tillräckligt tydligt att störningar har inträffat som påverkar slutresultatet.


- En störning med samma ljudnivå som mätsignalen ger 3 dB höjning, vilket kan visas som en 1 mm rörelse på displayen på vissa instrument - detta ger inte en tillräckligt säker övervakning.


• vid eflerklangsmätningar är det lämpligt att granska eflerklangsforloppen okulärt, särskilt vid de lägsta frekvenserna.


- Analysatorernas automatiska utvärdering av efterklangsförlopp och efterklangstider (regressionslinjens lutning) blir ofta felaktig vid låga frekvenser.


- Mätningar med s.k. deterministiska metoder enligt ISO 3382-1, t.ex. så kallade MLS (maximum length sequence) eller svept sinus, är avsevärt stabilare än metoden med avbrutet brus.


- En ökad medelvärdesbildning, och granskning av standardavvikelsen mellan individuella mätningar, ger en uppfattning om medelvärdets stabilitet. Så kallad baklängesintegrering (Schroederintegrering) ska bara göras av impulssvar. Vid efterklangsförlopp med avbrutet brus introduceras ett fel som leder till för långa efterklangstider. Men en rimlighetskontroll kan ändå göras av de lägsta frekvenserna med hjälp av baklängesintegrering, därför att man då jämnar ut efterklangsförloppet och underlättar utvärderingen. Så kallade ensemblemedelvärdesbildning av efterklangsförlopp med ett utökat antal fixa mikrofon- och högtalarpositioner ger också en utjämning av efterklangsförloppen.


• bestämning av skiljearea och mottagarrumsvolym kan skilja sig väsentligt mellan olika mätoperatörer.


- I Nordteststudien finns ett antal exempel. Standarden ISO 140-14 ger en del råd om hur man kan gå till väga i olika situationer, där geometrierna är komplicerade.


- Det viktigaste är att mätrapporten innehåller uppgifter om hur area och volym har bestämts, så att omräkning kan göras vid ett senare tillfälle om det är motiverat.


- Då begränsningsregeln är tillämpliga blir inte detta problem lika aktuellt • rimlighetskontroll bör göras av uppmätta ljudnivåer, va- riationen mellan mikrofonpositionerna och den beräknade ljudisoleringen.


- I ISO 140-14 ges diagram för vilka variationer som kan anses normala med hänsyn till rumsvolym och efterklangstid i det aktuella utrymmet


- kontroll mot en överslagsberäkning enligt EN 12354, med hänsyn till de konstruktionstyper som avgränsar mätrummen.


• mätoperatörer behöver återkommande tränings- och utbildningstillfallen, även de mer eifarna. Mätforetagen bör säkerställa relevanta utbildningsinsatser inom sitt ordinarie kvalitetsarbete,


Detta gäller hela kedjan av händelser till färdig rapport. Från riskanalysen kan förebyggande åtgärder inarbetas i mätruti- nema på företaget


Beräkning (mellan rum): SS-EN 12354-1 I samband med Nordteststudien 10 och vid praktisk tillämpning av beräkningsmetoden i SS-EN 12354 i olika sammanhang, har några viktiga faktorer iakttagits som bidrar till att ge större noggrannhet i beräkningsresultaten: • de verkliga förhållandena måste approximeras med beräkningsmodellen.


- Det viktiga är då att modellen innehåller de viktigaste energitransportvägarna, inte att den ser ut exakt som i verkligheten.


- Oregelbundna knutpunkter ingår i EN 12354, men det saknas erfarenheter av hur representativa dessa är i praktiken.


- Konventionella T och X knutpunkter (mellan 3 respektive 4 plattor) har visat sig fungera väl i praktiska tillämpningar • ingående konstruktioner och produkter ska vara väl doku- menterade, i enlighet med avsnitt 5 • beräkningsresultatens tillförlitlighet och dess överensstämmelse med mätresultaten, är helt beroende av att utförandet i byggnad motsvarar de förhållanden som gällde då indata för konstruktionerna bestämdes.


- Exempelvis är en pågjutning av ett förspänt bjälklag ofta något tunnare på mitten på grund av överhöjning • där man är osäker på hur en konstruktion eller en knutpunkt fungerar när det gäller ljudtransmission, bör


modellen varieras för att det ska vara möjligt att se i vilken grad denna osäkerhet påverkar slutresultatet.


- Detta kan göras vad avser stomljudsbryggor, luftläckage och samverkan av konstruktioner som minskar flanktransmissionen.


- Riskkonstruktioner bör markeras på bygghandlingarna, så att utförandet motsvarar det som förutsätts vid beräkningarna • beräkningsmetoden underskattar transmission genom knutpunkter mellan massiva och lätta element (t.ex. träbjälklag, lättbetong, tunna gipsblock, sandwichelement). Se avsnitt 4.4.2.


\"Mätning i byggnad (mellan rum): SS-EN ISO 140-7 Stegljudsapparater som används vid verifiering ska uppfylla krav enligt S S-EN ISO 140-6, -7 och -8 vilket bör bestyrkas med kalibreringsintyg från tillverkaren eller ett oberoende provningsställe. Mer information om kalibrering och vanliga fel på apparaterna redovisas i metodblad från SP (http://www- v2. sp. se/ energy / acoustics/files/S tegljudsapparater. pdf). Det är vanligt att apparater som använts under en tid har för låg fallhastighet på hamrarna, för låg slagfrekvens och deformerade hammarhuvuden. Defekterna resulterar i lägre stegljudsnivåer, vilket ger ''bättre\" mätvärden. Jämfört med en kalibrerad maskin kan skillnaden vara ca 1-2 dB. I samband med en ansvarsfråga är det en fördel för mätföretaget, att kunna styrka att apparaten uppfyller gällande krav och den bör därför vara kalibrerad.\"


Beräkning (mellan rum): SS-EN 12354-2 Förutom det som sagts under föregående avsnitt om luftljud, kan tilläggas att man bör räkna med att stegljudsdämpande material åldras något. Hårdnande material innebär att steg- ljudsdämpningen vid höga frekvenser minskar. Exempel på detta visas i rapporten till Byggkostnadsforum, se referens 2.3. När det gäller avgränsning av mottagarrummets volym, se avsnitt 4.4.2.


Mätning i byggnad (in till rum): SS-EN ISO 140-5 I många fall kan en översiktlig kontroll göras av att ljudisoler- ingen är godtagbar, genom att mäta ljudnivåer i rummen under tiden trafikmängderna och andra förhållanden är representativa. Om nivåerna då är avsevärt lägre än kraven kan detta ersätta en komplett ljudisoleringsmätning enligt ISO 140-5 såvida inte boende eller brukare påtalat störande ljud. Om nivåerna är hö- gre än förväntat bör man säkerställa att ljud från installationer eller verksamheter inom byggnaden inte stör mätningen. Mät- ning av ljudisoleringen med högtalare enligt SS-EN ISO 140-5 är en tillförlitligare metod, eftersom man då själv kontrollerar ljudkällan och kan hålla en god marginal till bakgrundsljuden. I händelse av att brister konstateras vid mätning, bör man först granska alla tätningar och att konstruktionerna över- ensstämmer med bygghandlingarna. Täthet i drevning och fogning mellan karm och vägg inspekteras okulärt med avtagna foderlister. även små sprickor i fogen ska åtgärdas. Tätning mellan fönsterbågar och karm kontrolleras med det så kallade pappersprovet, se avsnitt 4.6.1. Glastjocklek mäts med relevant utrustning eller så kan hela fönsterbågen vägas. Glas väger cirka 2,5 kg/m  2 /mrn. Därefter kan det fastställas vilka konstruktioner som inte har tillräcklig ljudisolering med så kallade delisoleringsmätningar. Detta kan göras genom att tejpa mitt för fogar och tätlister, eller täcka för olika bygg- nadsdelar. Därefter mäts ljudisoleringen om och resultatet jämförs med teoretiskt beräknade värden. Observera, att täck- ningen ska begränsas till den del man vill kontrollera. Genom att ställa en mineralullsskiva mellan glasen och limma en tunn stålplåt mot innerglaset (med icke-hårdnande fotolirn eller dubbelhäftande tejp) kan man avgöra om ljudisoleringen ökar som förväntat. Om inte, så beror bristen på andra faktorer än fönsterglasen. Tejptätning visar om lister m.m. fungerar som avsett. Mineralull och två lag gipsskiva som täcker hela föns- teröppningen inifrån, samt en skiva för uteluftsdonen, block- erar ljudtransmission genom öppningarna och visar om yt- terväggen fungerar som avsett. Mätning med intensitet enligt ISO 15186 är ett snabbt och relativt tillförlitligt sätt att värdera olika konstruktioners delisolering. Delisoleringsmätningar bör utföras av mätpersonal med byggakustisk erfarenhet.


Beräkning (mellan rum): SS-EN 12354-3, SS 25267 tabell C4 och bilaga D Verifiering görs mot det värde som man räknat med vid di- mensioneringen. Om fönstren har avsevärt förändrade dimen- sioner, eller flera fönster sitter tätt ihop, kan ljudisoleringen vid låga frekvenser bli lägre än de värden som angivits för ett provfönster med standardiserade mått. I ISO 14351 ges vissa indikationer på förväntade variationer. Vid mätning utomhus med ett antal fordonspassager som underlag kan medelvärden och standardavvikelser för maxi- malnivåer beräknas för aktuell tidsperiod. Se även avsnitt 4.5.4.


Mätningar görs enligt de förtecknade Nordtestmetoderna, se SS 25267 och SS 25268. Mätresultaten ska korrigeras mot de trafikmängder som gäller som årsmedelvärden. Det är dock lämpligt att mätningarna görs under representativa förhållan- den, vid normala trafikmängder, väderleksförhållanden mm. Enstaka händelser, t.ex. passerande fordon som uppenbart har högre ljudalstring än vad som är lagligt (bristfälliga ljuddäm- pare) bör undantas helt från mätserien. Vid beräkningar bör alla relevanta ingångsvärden ingå, t.ex. byggnaders form och läge, marktyper, trafikförhållanden för olika vägsträckningar. I den mån utformningen inte är fast- slagen är det lämpligt att göra alternativa modeller och se vad som påverkar slutresultatet. Det är önskvärt med en upp- skattning av osäkerheten i beräkningsresultaten med ledning av osäkerheter i såväl metoden (schablonvärde från tidigare studier) som osäkerheter i den aktuella modellen (specifik för projektet). Beräkningar: Nordiska beräkningsmodellen för trafikbuller (1996) eller Nord2000 (se SS 25268). Se vidare i avsnitt 4.5.4.


Det är ofta svårt att bestämma ljudnivåer från installationer med god noggrannhet. Bakgrundsljud från trafik och verksam- heter inom byggnaden stör mätningen. Man bör därför ordna så att mätningen kan övervakas, t.ex. genom att ha medhör- ning på mikrofonsignalen. Skillnaden mellan maxirnalnivå och ekvivalentnivå är stabil för många typer av installationer


och kan bestämmas för ett antal mätperioder. Enstaka avvikel- ser är en indikation på att mätningen har störts av en enstaka händelse. Medelvärdesbildning görs med fördel över ett större antal korta mätperioder. Samtidig mätning av vibrationer eller ljudnivå invid ljudkällan möjliggör att ovidkommande ljudstörningar kan separeras ut. Observera att SS-EN ISO 16032 (avsnitt 6.4) föreskriver att medelvärdesbildning av såväl ekvivalentnivåer som maximal- nivåer ska ske genom att upprepa mätningarna till dess antalet delmätningar är större än skillnaderna mellan delmätningama. Ljud från strömmande vatten och roterande maskiner kan va- riera avsevärt mellan olika delmätningar. Medelvärdesbildning är nödvändig för att :fa stabila mätresultat som kan korreleras med de beräkningar som genomförs under projekteringsfasen. Det betyder dock, att enskilda mätningar kan få resultat som avviker från det uppmätta medelvärdet.


Nyman och Danielsson ger ett antal praktiska råd och enkla dimensioneringsregler i boken Ljuddimensionering av ventila- tionssystem 33 .


Stomljud - Mätning i byggnad (maskiners källstyrka): EN 15657-1 (laboratoriemetod) eller förslag till Nordtestmetod NT ACOU (förenklad fältmetod med stegljudsapparat), (utbredning) ISO 10848


Mätning av ljud från spolning i WC görs enligt SS-EN ISO 16032. Ljudtrycksnivå från WC-stol ska innehålla samma ljudnivåkrav som anges för installationer minskade med 5 dB.


33 Ljuddimensionering av ventilationssystem. H Nyman, S Danielsson. Förlag Formas (Byggforskningsrådet) www.formas.se Beteckning Tl 1: 1998. ISBN 54058155.


För stomburet ljud från som uppstår vid normal användning av WC kan den metod som beskrivs i Nordtest teknisk rapport 203 34 tillämpas (med vår översättning från engelska):


I avsnitt 7.5.3.4 i Nordtest Teknisk rapport 203 34 förslås en mätmetod enligt följande: Ett speciellt mätrör konstrueras med 750 mm längd och 36,8 mm innerdiameter, ett rör med 40 mm ytterdiameter och tryckklass PN6 borde vara lämpligt. Den ena ändan av röret försluts med en konisk gummipropp med största diameter 40 mm och minsta 34-35 mm. Proppens längd bör vara 35 mm. I mitten på proppen borras ett hål med diametern 5 mm. Röret monteras sedan med underkanten av proppen 1,0 m över vattenspegeln i toaletten och fylls sedan med vatten. Röret ska ta 20 s att tömma, och tiden kan justeras genom att trycka in alternativt dra ut proppen lite grann. Ljudtrycksnivån mäts i mottagarrummet under de 20 s det tar för röret att bli tomt. Det slutliga resultatet beräknas som ett energimedelvärde av tre på varandra följande rörtömningar.


34 Nordtest tec report 203. Measurements ofthe acoustical properties ofbuildings - additional guidelines. H. Olesen, Delta Akustik & Vibration, århus 1992. ISSN 0283-7234. Tillgänglig på www.nordicinnovation.net/nordtest.cfm


Det är väsentligt att genomföra hela den mätprocedur som anges i ISO 16032, avsnitt 6.4. Mätmetoden har provats praktiskt och följande delresultat illustrerar hur ljudnivån kan variera mellan enskilda delmätningar, se figur 7 .1, där man varierat träffpunkten i vattenspegeln. Vid provning av ljud från tvättmaskiner som centrifugerar kan man belasta maskinen med en böjd stålplåt som fästs mot tvättrummans insida längs cirka 25-35 procent av trummans omkrets. Belastningens vikt bör vara cirka 0,3 kg för mindre maskiner och 1,0 kg för lite större fastighetsmaskiner (för gemensam tvättstuga), dock högst vad maskinen kan arbeta med, utan att eventuella överlastskydd löser ut eller det finns risk för skador på grund av obalanskrafter.


Mätning i byggnad (efterklangstid i -rum): SS-EN ISO 3382-2, ss 02 52 64 Se avsnitt 7.2 angående okulärgranskning av regressionslinjer till efterklangsförlopp.


\"Beräkning (efterklangstid i -rum): SS-EN 12354-6, SS 25267 bilaga E Vid beräkning bör man vara observant på ljudabsorberande och ljuddiffuserande verkan av inredningen. I rum med min- dre mängd imedning eller stora parallella ytor finns risk för \"stående våg\" och \"fladderekon\" som uppfattas negativt av brukare. Beräknade värden som baseras på helt diffusa ljudfält kommer att ge kortare efterklangstider än jämförande mät- ningar. Instruktioner om åtgärder finns i SS 25268. Vid granskning i byggnad bör man vara observant på följande: • att ljudabsorbenter sitter på föreskrivet avstånd och är av rätt typ • att tilläggsmaterial på baksidan av ljudabsorbenterna är korrekt monterat • att den area som täcks av ljudabsorbenter motsvarar vad som har föreskrivits ( avräknat täckande föremål bredare än 10-20 cm som monterats dikt mot absorbenten, eller\"


ersatt denne, t.ex. belysning, kylbaffiar, skyltar, givare och luftdon.) • att byggrnaterial, möbler och övrig inredning motsvarar vad som har föreskrivits


Förordning om trafikbuller vid bostadsbyggnader 2015 216

Bestämmelserna i 3-8 §§ ska tillämpas vid bedömningen av om kravet på förebyggande av olägenhet för människors hälsa i 2 kap. 6 a § plan- och bygglagen (2010:900) är uppfyllt 1. vid planläggning, 2. i ärenden om bygglov, och 3. i ärenden om förhandsbesked.


Bestämmelserna i 6 och 7 §§ ska även tillämpas i ärenden om prövning av tillstånd för flygplatser enligt miljöbalken och bestämmelser meddelade med stöd av balken.


Bestämmelserna i 6 och 7 §§ gäller inte buller från militära luftfartyg som utför flygningar för militära ändamål.


bostadsrum: rum för daglig samvaro, utom kök, och rum för sömn, buller från flygplatser: buller från flygtrafik vid start och landning upp till den höjd som bidrar till ljudnivån på marken samt rullbanefas i samband med start och landning, dBA: en med frekvensfilter A-vägd ljudtrycksnivå, ekvivalent ljudnivå: en medelljudnivå för spårtrafik och vägtrafik, beräknad som ett frifältsvärde och som ett medelvärde per dygn under ett år, FBN: en medelljudnivå för flygtrafik, beräknad som ett frifältsvärde, för årsmedeldygn som utgörs av årsmedeldag, årsmedelkväll och årsmedelnatt med ett tillägg om 5 dBA på ljudnivå för kväll och 10 dBA på ljudnivå för natt, frifältsvärde: en ljudnivå som inte påverkas av reflexer vid egen fasad, maximal ljudnivå: en ljudnivå för spårtrafik och vägtrafik av den mest bullrande fordonstypen med tidsvägning F, beräknad som ett frifältsvärde, maximal ljudnivå flygtrafik: den högsta ljudnivån för flygtrafik vid en enskild flygpassage under en viss tidsperiod som årsmedelvärde med tidsvägning S, beräknad som ett frifältsvärde, uteplats: en iordningställd yta avsedd för vistelse utomhus, årsmedeldag: en genomsnittsdag baserad på samtliga starter och landningar mellan kl. 06.00 och 18.00 under ett kalenderår dividerat med det totala antalet dagar under samma kalenderår, årsmedelkväll: en genomsnittskväll baserad på samtliga starter och landningar mellan kl. 18.00 och 22.00 under ett kalenderår dividerat med det totala antalet kvällar under samma kalenderår, årsmedelnatt: en genomsnittsnatt baserad på samtliga starter och landningar mellan kl. 22.00 och 06.00 under ett kalenderår dividerat med det totala antalet nätter under samma kalenderår, och


årsmedelvärde: ett genomsnittsvärde baserat på samtliga starter och landningar under ett kalenderår.


Buller från spårtrafik och vägar 3 § Buller från spårtrafik och vägar bör inte överskrida 1. 60 dBA ekvivalent ljudnivå vid en bostadsbyggnads fasad, och 2. 50 dBA ekvivalent ljudnivå samt 70 dBA maximal ljudnivå vid en uteplats om en sådan ska anordnas i anslutning till byggnaden.


För en bostad om högst 35 kvadratmeter gäller i stället för vad som anges i första stycket 1 att bullret inte bör överskrida 65 dBA ekvivalent ljudnivå vid bostadsbyggnadens fasad. Förordning (2017:359).


4 § Om den ljudnivå som anges i 3 § första stycket 1 ändå överskrids bör 1. minst hälften av bostadsrummen i en bostad vara vända mot en sida där 55 dBA ekvivalent ljudnivå inte överskrids vid fasaden, och 2. minst hälften av bostadsrummen vara vända mot en sida där 70 dBA maximal ljudnivå inte överskrids mellan kl. 22.00 och 06.00 vid fasaden.


Vid en sådan ändring av en byggnad som avses i 9 kap. 2 § första stycket 3 a plan- och bygglagen (2010:900) gäller i stället för vad som anges i första stycket 1 att minst ett bostadsrum i en bostad bör vara vänt mot en sida där 55 dBA ekvivalent ljudnivå inte överskrids vid fasaden.


5 § Om den ljudnivå om 70 dBA maximal ljudnivå som anges i 3 § första stycket 2 ändå överskrids, bör nivån dock inte överskridas med mer än 10 dBA maximal ljudnivå fem gånger per timme mellan kl. 06.00 och 22.00.


Buller från flygplatser 6 § Buller från flygplatser bör inte överskrida 55 dBA FBN och 70 dBA maximal ljudnivå flygtrafik vid en bostadsbyggnads fasad.


För buller från flygplatser i Stockholms kommun gäller inte den begränsning som anges om maximal ljudnivå flygtrafik i första stycket mellan kl. 06.00 och 22.00.


7 § Om den ljudnivå om 70 dBA maximal ljudnivå flygtrafik som anges i 6 § första stycket ändå överskrids, bör nivån inte överskridas mer än 1. sexton gånger mellan kl. 06.00 och 22.00, och 2. tre gånger mellan kl. 22.00 och 06.00. För buller från flygplatser i Stockholms kommun gäller inte den begränsning som anges i första stycket 1.


Beräkning av bullervärden 8 § Vid beräkning av bullervärden vid en bostadsbyggnad ska hänsyn tas till framtida trafik som har betydelse för bullersituationen.


Regelverk, föreskrifter och allmänna råd

1 Inledning 1.1 Allmänt Allmänt råd Detta är allmänna råd till – 8 kap. 9 §, 10 kap. 6 § plan- och bygglagen (2010:900), PBL, – 3 kap. 8 § plan- och byggförordningen (2011:338), PBF, och – avsnitt 5 i Boverkets byggregler (2011:6) – föreskrifter och allmänna råd, BBR. De allmänna råden innehåller generella rekommendationer om tillämp- ningen av föreskrifterna i ovannämnda författningar och anger hur någon lämpligen kan eller bör handla för att uppfylla föreskrifterna. De allmänna råden kan även innehålla vissa förklarande eller redaktio- nella upplysningar. De allmänna råden föregås av texten Allmänt råd och är tryckta med mindre och indragen text.


1.2 Tillämpningsområde Allmänt råd De allmänna råden i denna författning kan användas för att verifiera analytisk dimensionering enligt BBR avsnitt 5:112. Verifiering enligt analytisk dimensionering omfattar de föreskrifter som inte uppfylls enligt förenklad dimensionering. Vid verifieringen bör särskild hänsyn tas till byggnadens brandskydd ur ett helhetsperspektiv. I tillämpliga delar kan denna författning tillämpas för verifiering av brandskydd vid ändring av byggnad enligt BBR avsnitt 5:8. I tillämpliga delar kan denna författning tillämpas för verifiering av bär- förmåga vid brand enligt modell av naturligt brandförlopp eller vid avvik- elser från de allmänna råden i avdelning C, kap. 1.1.2 i Boverkets föreskrif- ter och allmänna råd (2011:10) om tillämpning av europeiska konstruktionsstandarder (eurokoder), EKS.


2 Dimensioneringsprocessen Allmänt råd Analytisk dimensionering bör omfatta en beskrivning av vad som ska analyseras, hur det ska ske och vad som är tillfredsställande brandsäkerhet. Vid analytisk dimensionering av byggnaders brandskydd bör följande steg ingå: – Identifiering av verifieringsbehovet. – Verifiering av tillfredsställande brandsäkerhet. – Kontroll av verifiering. – Dokumentation av brandskyddets utformning.


2.1 Identifiering av verifieringsbehov Allmänt råd Vid identifiering av verifieringsbehovet bör avvikelsen från förenklad dimensionering klargöras så att det framgår vilka delar av byggnadens brandskydd som berörs av förändringen. Tabell 1 kan användas som hjälpmedel. Avvikelser från de allmänna råden i BBR avsnitt 5:2 bör beaktas genom kopplingen till relevanta krav i BBR avsnitt 5:3–5:7. För bärförmåga vid brand bör avvikelser från de allmänna råden i avdelning C, kap. 1.1.2 i EKS identifieras.


2.2 Verifiering Allmänt råd Verifieringen bör omfatta en riskidentifiering för att identifiera relevanta scenarier som utgör en påfrestning för byggnadens brandskydd. Dessa scenarier bör väljas utifrån risknivån för respektive scenario, dvs. sanno- likheten för att scenariot inträffar och konsekvenserna av detta.


För varje föreskrift bör byggherren visa hur kravet uppfylls utifrån av- sedd användning. I verifieringen bör särskild hänsyn tas till hur kravet kan upprätthållas under byggnadens ekonomiskt rimliga livslängd. Om exempelvis flera samtidiga tekniska byten genomförs bör en särskild värdering göras av robustheten i byggnadens totala brandskydd. I värderin- gen av byggnadens totala brandskydd bör därför ytterligare scenarier utöver de som anges i respektive avsnitt övervägas för att pröva robustheten. Värderingen kan vara en del av känslighetsanalysen.


2.2.1 Verifiering med kvalitativ bedömning Allmänt råd Med begränsade avvikelser avses att påverkan på brandsäkerheten är liten och att osäkerheterna med vald utformning är små. Utgångspunkten för kvalitativ bedömning bör vara den riskidentifiering som ligger till grund för den analytiska dimensioneringen. Verifiering med kvalitativ bedömning kan baseras på logiska resone- mang, statistik, beprövade lösningar, provning, objektsspecifika försök, enklare beräkningar, m.m. Verifiering med utgångspunkt i tidigare erfaren- heter bör kontrolleras med hänsyn till att riskerna och förutsättningarna över tid kan ha förändrats.


2.2.2 Verifiering med scenarioanalys Allmänt råd Verifiering med scenarioanalys bör utgå från att byggnadens brandskydd utsätts för ett eller flera scenarier. Val av scenarierna bör utgå från risk- identifieringen med hänsyn till att förutsättningarna och själva påfrestningen i sig kan variera. Erfordrade brandscenarier bör identifieras och motiveras så att de utgör en trolig värsta påfrestning. För samtliga dimensionerande scenarier bör exponeringen vara godtagbar. Verifiering med scenarioanalys kan baseras på de metoder och med de nivåer för godtagbar exponering som anges i avsnitt 3–5. Verifiering med scenarioanalys bör omfatta en känslighetsanalys för att identifiera variabler som har stor påverkan på säkerhetsnivån. Sådana vari- abler bör behandlas konservativt. Exempel på variabler som kan ingå i käns- lighetsanalysen är brandeffekt, flamtemperatur, utrymmande personers gånghastighet och personers fördelning mellan olika utrymningsvägar. De variabler för vilka det ges värden i de allmänna råden i avsnitt 3–5 behöver normalt inte analyseras med avseende på känsligheten. Resultatet av känslighetsanalysen bör ingå i en bedömning för att avgöra om den föreslagna brandskyddslösningen är tillfredsställande.


2.2.3 Verifiering med kvantitativ riskanalys Allmänt råd Verifiering med kvantitativ riskanalys bör baseras på fördelningar av ingå- ende variabler. Fördelningarna för variablerna bör spegla de förhållanden som kan förväntas under byggnadens ekonomiskt rimliga livslängd. Verifiering med kvantitativ riskanalys bör omfatta en känslighetsanalys för att identifiera de variabler som har stor påverkan på säkerhetsnivån. Sådana variabler bör behandlas konservativt. En osäkerhetsanalys kan komplettera känslighetsanalysen för att särskilt studera sådana variabler. Resultatet av känslighetsanalysen bör ingå i en bedömning för att avgöra om den föreslagna brandskyddslösningen är tillfredsställande. Exempel på variabler som kan ingå i känslighetsanalysen är brandeffekt, tillförlitlig- heten på tekniska system, personers gånghastighet och utrymmande perso- ners fördelning mellan olika utrymningsvägar.


Resultatet från en kvantitativ riskanalys kan presenteras med mått som exempelvis anger individrisk eller samhällsrisk.


2.3 Tillfredsställande brandsäkerhet 2.3.1 Allmänt Allmänt råd Brandskyddet kan verifieras genom en jämförelse med det skydd som ges av förenklad dimensionering för en referensbyggnad. Som alternativ kan brandskyddet verifieras mot de kriterier som anges i dessa allmänna råd. Referensbyggnaden bör vara en motsvarande byggnad för vilken för- enklad dimensionering tillämpas, t.ex. avseende byggnadsklass, verksam- hetsklass, brandbelastning, antal plan och antal personer som får vistas i byggnaden. För en kvalitativ bedömning bör en jämförelse med en referensbyggnad enligt förenklad dimensionering utgöra nivån för tillfredsställande brandskydd. För scenarioanalys bör de kriterier som anges i dessa allmänna råd utgöra nivån för ett tillfredsställande brandskydd. För kvantitativ riskanalys bör nivån för ett tillfredsställande brandskydd avgöras genom jämförelse med en referensbyggnad enligt förenklad dimen- sionering eller med de kriterier som anges i dessa allmänna råd.


2.3.2 Byggnadsklass Br0 Allmänt råd Byggnadens utformning verifieras mot funktionskraven i BBR. Brand- skyddet för byggnaden bör värderas i en helhetsbedömning utifrån byggnadens riskbild. För byggnader i byggnadsklass Br0 kan de allmänna råden i BBR av- snitt 5 endast i begränsad omfattning användas som referenssystem. Med begränsad omfattning avses t.ex. skydd som enbart är relaterat till utform- ning av enskilda rum, brandceller eller komponenter. Utformningen av brandskyddet bör minst motsvara vad som gäller för motsvarande bygg- nadsklass, t.ex. byggnadsklass Br1 för byggnader med tre eller fler våningsplan eller byggnadsklass Br2 för byggnader i ett våningsplan med samlingslokaler i verksamhetsklass 2B eller 2C. Kriterierna som ges i dessa allmänna råd kan utgöra nivån för vad som är tillfredsställande brandsäkerhet. Särskild hänsyn bör tas till följande aspekter – om utvändig släckinsats inte kan genomföras, – om invändig räddningsinsats kan vara komplicerad, – om den befarade konsekvensen är mycket stor, – om utrymningsförloppet kan vara förenat med stora svårigheter.


3 Möjlighet till utrymning vid brand 3.1 Analysmodell Allmänt råd Möjlighet till utrymning vid brand bör utgå från en jämförelse mellan tiden för utrymning och tiden till dess att kritisk påverkan uppstår. Tiden för utrymning bör inkludera tider för varseblivning, förberedelse samt förflytt- ning. Vid val av förutsättningarna för analyserna bör personernas beteende- mönster för den aktuella verksamheten och scenarierna i riskidentifieringen