\"Byggnadsnämnden inte funnit anledning att ingripa kan de utfärda ett slutbevis, naturligtvis under förutsättning att övriga tekniska egenskapskrav också är uppfyllda. Det kan även vara aktuellt att intyga att övriga krav enligt ljudskyddsdokumenta- tionens första del har uppfyllts. Den som utfärdar ett utlåtande om att byggnaden uppfyller kraven måste inte vara \"oberoende sakkunnig\". I normala fall är byggherrens sakkunnige den som är mest lämpad att vär- dera om projektet uppfyller kraven eftersom denne sannolikt har bäst kännedom om projektet. Därtill ska den sakkunnige kunna stå för det som står i utlåtandet. Det kan uppstå situationer där det är både lämpligt och nöd- vändigt att kalla in en fristående sakkunnig kontrollant/företag för att genomföra granskningar eller mätningar utan misstanke om jäv eller partsintresse. För att betraktas som fristående bör den sakkunnige kontrollanten varken ha deltagit i projektering eller utförande av byggnaden samt inneha den utbildning och erfarenhet som behövs. Byggnadsnämnden kan, om denna menar att byggherrens egenkontroll av samhällskraven av någon anledning inte är tillräcklig, kräva in intyg från fristående sakkunnig. Det finns för närvarande ingen certifieringsordning motsvarande dem som tagits fram av Boverket för energifrågor m.m. men det finns mätföretag som ackrediterats av SWEDAC för ljudmät- ningar och därmed har dokumenterat erforderlig utrustning (kalibrerad) och goda kunskaper om mätmetoderna. Bygg- nadsnämnden kan i vart enskilt fall utse en fristående sakkun- nig kontrollant. När projektet är genomfört bör ljudskyddsdokumentationen revideras med avseende på de förändringar som gjorts under projektet och resultaten av verifiering av byggnaden. Doku- mentationen är därmed komplett och kan fogas till projektets relationshandlingar.\"


Bullerskydd i bostäder och lokaler - Boverket

\"Detta avsnitt följer indelningen i de båda standarderna SS 25267 och SS 25268 9 . För kommentarer och fördjupningar till standardernas inledande avsnitt \"0 Orientering\" hänvisas dock till handbokens avsnitt 2 och 3 och till respektive standard.\"


Standarderna klassindelar krav som kan ställas på färdigställ- da bostäder (SS 25267) och lokaler (SS 25268) vid normal användning, med inredning. De fyra klasserna A, B, C och D är valda utifrån vissa kriterier. Ljudklass C som svarar mot minimikrav enligt BBR är utformad för att ge tillfredsstäl- lande förhållanden där en stor andel (> 80 % ) av boende och brukare inte ska känna sig störda av ljud. Skillnaderna mellan ljudkraven i de olika klasserna är valda så att de ska ge en tyd- lig kvalitetsskillnad. Ljudklass C kan användas då låga direkta kostnader är prioriterade och gäller normalt som lägsta krav vid både nybyggnad och ändring av byggnad. Vid ändring av byggnad kan den sämsta klassen, ljudklass D, tillämpas i undantagsfall om andra väsentliga kvaliteter därigenom kan tillvaratas. I de fall följdkrav kan ställas är det i första hand rum för sömn och vila som bör ges god ljudisolering och låg ljudnivå. Dit hör även så kallade vardagsrum, om de kan användas för sömn och vila. Byggnadsnämnden bör godta ljudklass D endast i de fall då en särskild ljudutredning visar på ekonomiska eller tekniska faktorer som medför att ljud- klass C inte är rimlig att kräva. Vid bedömningen av vad som kan anses rimligt bör man väga in risken för att en betydande andel boende eller brukare kommer att vara missnöjda med ljudmiljön, och att hyresnedsättningar m.m. kan bli aktuella.


\"Ljudklass B är idag ett vanligt mål för bostäder och lokaler. De boende (brukarna) ger normalt bra betyg på ljudmiljön i byggnader med denna klass. Ljudklass A svarar mot en myck- et hög ljudstandard, även om det fortfarande kan förekomma att enstaka personer kan känna sig störda av ljud i en bostad eller lokal i denna klass. Vid valet av ljudklass och tekniska lösningar bör man värdera boende eller brukares förväntningar på ljudmiljön. Att dimensionera för \"100 % nöjda\" är inte realistiskt i byggnader där flera personer bor eller verkar. Figuren 4.1 illustrerar ett samband mellan andelen nöjda (subjektivt om- döme) och en akustisk parameter (objektivt kriterium).\"


Ljudkraven i de olika klasserna är sinsemellan samordnade när det gäller de akustiska parametrarna • luftljudsisolering • stegljudsisolering • ljudtrycksnivå inomhus från tekniska installationer • isolering mot trafik och andra yttre ljudkällor • ljudtrycksnivå utanför bostad och på uteplats (från trafik, industrier m.m.) • efterklangstid och rumsakustisk utformning


\"Det är därför väsentligt att man inte \"kryssar\" mellan ljud- klasserna, eftersom det finns risk för att den sammanvägda subjektiva värderingen bestäms av den egenskap som har den lägsta ljudklassen. Exempelvis kan ljud från vattenspolning framträda tydligare och störa mera i en byggnad som i övrigt är tyst, än i utrymmen med flera och jämnare bakgrundsljud. De bättre ljudegenskaperna kan således inte fullt ut kompense- ra för de sämre. Underlag för val av kriterier i ljudklasser för bostäder, det vill säga koppling mellan ljudkrav och boende- omdömen, kommenteras i avsnitt 4.4.1.\"


Figur4.1 Subjektiv värdering i relation till en akustisk parameter. När ljudklass A uppnås är den subjektiva värderingen så hög att yt- terligare förbättring kräver mycket stora förändringar av konstruktioner (den akustiska parametern). Förbättringarna skulle bli kostsamma och är svåra att motivera.


De metoder som förtecknas i standardernas avsnitt 2 ska användas vid den del av verifieringen som sker med beräkning eller mätning, om inte något annat har avtalats. Genom att hänvisa till svenska och internationella standarder säkerställs enhetliga dimensioneringsprinciper med rimliga säkerhetsmar- ginaler samt mätmetoder som ger likvärdiga resultat oavsett vem som utför mätningarna. Vid behov kan preciseringar gö- ras, t.ex. vilka förhållanden som ska råda vid kontroll av ljud från trafik, industrier, installationer, verksamheter m.m. Mätmetodernas osäkerhet ( onoggrannhet) är väl dokumente- rade, dvs. det är känt vilka skillnader mellan olika mätresultat som kan förväntas inom samma utrymmen om två eller flera mätningar görs. När det finns flera metoder för att mäta en och samma egenskap kan en av mätmetoderna anges som refe- rensmetod. Det är då denna som gäller framför de andra om det skulle uppstå någon form av tvist eller tveksamhet. övriga metoder kan t.ex. vara lämpligare för mer översiktliga tester än referensmetoden. De standardiserade beräkningsmetoderna för byggakus- tik (SS-EN 12354) har funnits sedan år 2000, och det finns därmed ännu inte lika mycket erfarenhet av vilken osäkerhet som kan förväntas i beräkningsresultaten. Det har dock gjorts några fältstudier, där beräkningsresultat har jämförts med mät- resultat, bl.a. i Nordtestrapport NT-tech 603 10 och rapport från Byggkostnadsforum 3 . De skillnader mellan beräknade och uppmätta värden som har konstaterats i dessa studier indikerar vilka säkerhetsmarginaler som kan tillämpas vid dimensione- ring, se vidare avsnitt 4.4.2. I fotnoter till avsnitt 2 i SS 25267 och SS 25268 anges att vissa standarder är på förslag, dvs. de var inte fastställda vid utgivningen. Sedan standarderna gavs ut har dock flera av förslagen fastställts, men det kan ske fler ändringar i samband med de revideringar som fortgår kontinuerligt inom standardi- seringsorganisationerna SIS, CEN och ISO. Kontrollera på svenska standardiseringen, SIS, Webbsida  9 , att hänvisningar till standarderna har aktuella nummer och benämningar.


10 Reproducibility ofmeasurements with ISO 140 and calculations with EN 12354. ISSN: 0283-7234. C Simmens, Nordic Innovation Centre, Oslo 2005. www.nordicinnovation.net/nordtest.cfm


Exempelvis är standarden SS 02 52 63 för ljudnivåmätning i rum nu indragen och mätningar ska göras enligt SS-EN ISO 16032 (referensmetod) eller SS-EN ISO 10052 (översiktsme- tod). I bilaga H till SS 25267 ges några kompletterande råd för mätning av luft- och stegljudsisolering. I avsnittet 7.4 i denna handbok finns kompletterande råd som preciserar hur stomljud från WC och tvättmaskiner kan mätas i angränsande rum. Mätning och beräkning av statistiska maximalnivåer från trafik diskuteras i avsnitt 4.5.4.


Vad som kan granskas i byggnad (verifiering av utförandet) beror av vilka konstruktioner som används. Man kan därför inte hänvisa till färdiga mallar eller standarder, utan omfatt- ningen bör beskrivas i ljudskyddsdokumentationen till varje specifikt projekt. Tillverkarna kan lämna viss information, t.ex. i sina monteringsanvisningar. I avsnitt 6 lämnas råd om ett antal riskkonstruktioner som är lämpliga att granska i produktionsskedet.


4.3.1 Allmänt Standarderna innehåller inte allmän information om ljud, bul- ler och hur människor påverkas av ljud. För den som vill veta mera finns dock lättfattligt utformade skrifter, varav några kan hämtas fritt bland annat via Internet.


• Boverkets allmänna råd om planering för bostäder i områden utsatta för trafikbuller 2 • Sveriges kommuner och landstings handbok Skönheten och oljudet 11 • Socialstyrelsens skrift Bullret bort 12 • Arbetsmiljöverkets bok Buller och Bullerbekämpning.  13


\"Allmän akustikteori och praktiska exempel finns i böcker av Andersson, Hopkins, Lindblad, Vigran, och Boden m.fl. som förtecknas i avsnittet \"Läs mera\" sist i rapporten. I detta avsnitt kommenteras innebörden av standardernas termer och begrepp, mot bakgrund av vanligt förekommande frågor från branschen. Praktiska tillämpningar av ljudkraven behandlas i avsnitten 4.4 till 4.6.\"


4.3.2. Luftljudsisolering Luftljudsisolering är en byggnadsdels eller en sammansatt konstruktions förmåga att reducera luftburet ljud mellan två utrymmen. Mätetalet benämns reduktionstal och betecknas R. Det bestäms i 21 förutbestämda (standardiserade) frekvens- band. Av praktiska skäl reduceras alla dessa frekvensbandsvär- den till ett samrnanfattningsvärde benämnt vägt reduktionstal. Vägda reduktionstal för byggnadsdelar mätta i laboratorium betecknas R . w


Vid mätning av reduktionstal ställer man in en högtalare som skapar en hög ljudtrycksnivå i ett sändarrum. Ljudtryck- snivåema mäts både i sändarrummet och i det angränsande mottagarrummet. Skillnaden i ljudtrycksnivå korrigeras därefter för skiljekonstruktionens area samt mottagarrummets volym och efterklangstid. Reduktionstalet blir därför obero- ende av provobjektets area och mottagarrummets akustiska egenskaper.


Av praktiska skäl har samma definition tillämpats även i byggnader. I en byggnad sker dock ljudtransmissionen både direkt (rakt genom vägg eller bjälklag) och indirekt via anslutande konstruktioner eller öppningar. Den indirekta delen benämns flanktransmission. Vissa tillverkare redovisar reduktionstal för sina konstruktioner i färdig byggnad, med viss inverkan av flanktransmission. Då avses ett fältreduk- tionstal och för att markera detta inkluderar beteckningen ett '(prim) tecken, R' w· Flanktransmission medför normalt sämre ljudisolering i byggnad än vad som kan förväntas med ledning av det laboratoriemätta reduktionstalet för den aktuella skilje- konstruktionen, alltså gäller oftast R' w < Rw. Ett undantag från regeln finns i hus med lätta väggar och tunga bjälklag, där bjälklagens ljudisolering blir högre i byggnad än i lab. Detta beror på energifördelning i bjälklaget som beskrivs i handbo- ken på www.byggamedprefab.se. Praktiska tillämpningar, se vidare under rubriken 4.4.1.


\"Begränsningsregel I Sverige används en begränsningsregel för reduktionstal i byggnad enligt SS 25267. Denna regel innebär praktiskt, att uppmätt ljudnivåskillnad i stora rum korrigeras för mottagar- rummets efterklangstid. När begränsningsregeln används mot- svarar R 'w måttet \"vägd standardiserad ljudnivåskillnad\" D nTw som används i vissa länder. SS 25267 anger av praktiska skäl bara beteckningen R' w även där det är DnTw som avses, medan SS 25268 anger krav i R' w eller DnTw beroende på vilken typ av lokal som avses. Dimensionering utan hänsyn till begräns- ningsregeln ger resultat på säkra sidan, dvs. ljudisoleringen blir högre än vad som krävs. I avsnitt 4.4.2 visas tabell 4.4 som översätter mellan R' w och D nTw· Vertikalt, samt horison- tellt mot små rum (mindre än 12 m 2 ) :far regeln normalt inte någon verkan. I stora rum, eller där den rumsskiljande kon- struktionen har liten area i förhållande till mottagarrummets volym, blir lättnaden ofta 2-5 dB till följd av begränsningsre- geln ( dvs. när D nTw :far användas istället för R' J. Observera att det är riktningen från större till mindre rum som blir dimensio- nerande. Begränsningsregeln har inget samband med vilken typ av konstruktioner som används, den beror bara av skiljekonstruk- tionens area och mottagarrummets volym. Båda måtten utgår från samma uppmätta luftljudsnivåer och efterklangstider i tredjedels oktavband. Det innebär, att omräkning med hänsyn till begränsningsregeln alltid kan göras i efterhand. Det är därför väsentligt att mätrapporter och annan dokumentation anger, huruvida begränsningsregeln har tillämpats samt vilken skiljearea och mottagarrumsvolym som har använts, eller att man helt enkelt skriver när man använt D nTw respektive R 'w· Samband mellan Rw och DnTw beskrivs i avsnitt 4.4.2 och i SS- EN 12354 del 1.\"


\"Anpassningstermer Krav uttrycks i vissa fall som vägt reduktionstal i byggnad (R 'J eller som vägd standardiserad ljudnivåskillnad (D nTJ och i andra fall med ett tillägg i form av en spektruman- passningsterm R 'w + CS0-3150 alternativt D nTw + CS0-3150\" An- passningstermen har lagts till det vägda värdet för att skärpa kravet på ljudisolering vid låga frekvenser. I bostäder är det vanligt att kraftiga lågfrekvensljud (basljud) skapas av stereo, TV, datorhögtalare m.m. För tunga konstruktioner är C 50_3150 - termen normalt cirka -2 dB, men för lätta konstruktioner med\"


\"Det finns många olika anpassningstermer definierade i SS- EN ISO 717, vilket dessvärre har lett till att en \"flora\" av krav används inom EU. I exempelvis den norska ljudklass- ningsstandarden NS 817 5 anges krav i högre ljudklasser med C-term i frekvensområdet 50-5000 Hz, medan den danska DS 490 anger motsvarande krav med R 'w + C 50_3150. Beräkning med C 50_5000 istället för C 50_3150 ger oftast 1 dB högre reduktionstal, dvs. kravet på konstruktionerna blir i praktiken mildare (R'w + C 50_3150 = R 'w + C 50_5000 -1). Figu- rerna 4.2 illustrerar typiska C- och C 50_5000 -termer för några olika väggtyper. Om man inte anger frekvensområde i C- termen gäller den för det standardiserade frekvensområdet 100-3150 Hz (enligt SS-EN ISO 717-1). Skillnaden mot det utvidgade frekvensområdet 50-3150 Hz kan bli avse- värd för lätta konstruktioner, se figur 4.2, i de fall de har dålig ljudisolering vid de lägsta frekvenserna (mot basljud). Lätta dubbelkonstruktioner med mycket höga R' w värden har vanligen stora negativa C 50_3150 -termer.\"


4.3.3. Stegljudsisolering Stegljudsisolering anger byggnadens förmåga att reducera ljud som uppkommer till följd av steg ( eller slag/stötar) mot byggnadsstommen. För stegljud gäller krav på högsta tillåten vägd normaliserad stegljudsnivå i byggnad L' eller vägd n.w standardiserad stegljudsnivå i byggnad L 'nr.w·


Vid mätning av stegljudsnivå används en standardiserad stegljudsapparat som verkar på bjälklaget i ett utrymme utan- för mätrummet. Konstruktioner med hög stegljudsisolering ger låg stegljudsnivå (till skillnad från luftljudsisolering, som är högre ju större ljudnivåskillnaden är mellan två utrymmen). Apparaten benämns även hammarapparat. Anm. Trumljudsnivå eller stegljudsnivå i samma rum, som behandlas i SS 25268, mäts med samma stegljudsapparat. Mätningen sker dock då i samma rum som där stegljudsap- paraten står.


Begränsningsregel även för stegljudsnivå finns det en begränsningsregel i standarderna. Den innebär att uppmätta ljudnivåer korrigeras för inverkan av mottagarrummets efterklangstid istället för en fast ljudabsorptionsarea. När begränsningsregeln används motsvarar den vägda normaliserade stegljudsnivån (L' ) n,w vägd standardiserad stegljudsnivå med index nT (L 'nT,w). SS 25267 använder av praktiska skäl bara beteckningenL' n,w även där det är L 'nT,w som avses, medan SS 25268 anger krav i L 'n,w eller L 'nT,w beroende på lokaltyp. Dimensionering utan hänsyn till begränsningsregeln ger resultat på säkra sidan, dvs. ljudisoleringen blir högre än vad som krävs. I rum med stor mottagarrumsvolym, blir lättnaden ofta ca 3-5 dB till följd av begränsningsregeln ( dvs. då L 'nT,w får användas istället för L' ). Korrigeringar av uppmätt ljudnivå görs för att det ska n,w vara möjligt att mäta i omöblerade rum och i efterhand kom- pensera mätvärdet för inverkan av tillkommande möblering . För stora utrymmen som avses möbleras blir denna korrige- ring (till 10 m 2 ) i vissa fall onödigt skarp, vilket har motiverat förändringarna i SS 25267 och SS 25268. översättning mellan Ln,w och LnT,w beskrivs i tabell 4.4 i avsnitt 4.4.2 och i SS-EN 12354 del 2. Båda måtten utgår från samma uppmätta stegljudsnivåer och efterklangstider i tredjedelsoktavband. Begränsningsregeln har inget samband med vilken typ av konstruktioner som används, den beror bara av mottagarrummets volym. Det innebär, att omräkning med


hänsyn till begränsningsregeln för stegljud alltid kan göras i efterhand. Det är därför väsentligt att mätrapporter och annan dokumentation anger, huruvida begränsningsregeln har tilläm- pats och vilken mottagarrumsvolym som har använts, eller att man anger huruvida det är normaliserad eller standardiserad stegljudsnivå som ett angivet värde avser.


Anpassningstermer Krav uttrycks i vissa fall som vägd stegljudsnivå i byggnad (L 'n) eller som vägd standardiserad stegljudsnivå (L 'nTw) och i andra fall med ett tillägg i form av en spektrumanpassnings- term L 'n,w + cl,50-2500 alternativt L ,nTw + cl,50-2500' där I= Impact och 50-2500 avser frekvensområdet. Om C(termen anges utan frekvensområde gäller den för det standardiserade frekvens- området 100-2500 Hz (enligt SS-EN ISO 717-2). I bostäder är det vanligt att stegljud alstras vid snabb gång, barnlek eller då möbler flyttas över golvet Vissa typer av bjälklag kan uppfylla krav som ställs i L 'n,w - värden eller L 'n,T,w -värden med god marginal, men de har ändå otillräcklig isolering mot lågfrekvensljud (dunsar). För att uppfylla krav i L 'n,w + C 1,50_2500 alternativt L 'n,T, w + C 1,50_2500 krävs konstruktioner med avsevärt högre stegljudsisolering vid låga frekvenser. Sverige var det första landet att ställa krav i ett frekvensområde som utvidgats ned till 50 Hz (i SS 02 52 67 utg. 2 1998), vilket blev möjligt då ISO-standarderna för mätning och utvärdering av vägda sammanfattningsvärden hade reviderats. I vissa fall kan en byggnad vara godkänd med marginal (t.o.m. uppfylla ljudklass A enligt SS 25267) och ändå kan man inte anse att BBR:s övergripande föreskrift i avsnitt 7 är uppfylld, se avsnitt 4.4.1 i denna handbok. Detta problem uppstår ibland på grund av höga stegljudsnivåer vid låga frekvenser (mellan ca 20-50 Hz), vilka inte täcks in av krav i någon aktuell internationell standard. Tyvärr är det inte möjligt att ändra i de svenska ljudkraven utan att komplettera de internationella standarder som används för mätningar och beräkningar. Se vidare avsnitt 4.4.3. För tunga konstruktioner är C 1_50_2500 -termen normalt nära 0 dB, men för lätta konstruktioner kan den vara större än 10 dB. Kravet i SS 25267 är uttryckt både med och utan C 1,50_2500 -term. Det beror på att vissa konstruktioner ger en negativ C 1_50_2500 -term, vilket skulle medföra en lägre stegljudsnivå och en högre ljudklass. Det finns dock risk för att konstruktioner som får stora negativa C 1,50_2500 -termer kan ge upphov till be-


svärande ljud från hårda föremål som träffar golvytan (hårda klackar, stolskrap etc.). Kravet uttrycks därför så att en hög klassning av sådana konstruktioner undviks. Negativa C 1_50_2500 -termer får alltså inte tillgodoräknas.


Rumskategorier - stegljudsbelastning I SS 25268 är utrymmen uppdelade i två kategorier, utrymmen med hög respektive låg stegljudsbelastning. Avsikten är att krav bara ska behöva ställas på stegljudsdämpning av golv där det är befogat. Formuleringen baseras på en funktion, vilket innebär att man i det enskilda byggprojektet bör gå igenom sina utrymmen och bestämma vilka krav som ska tillämpas i respektive utrymme. I kontor kan stegljud inom utrymmen med flera arbetsplatser uppfattas som störande s.k. trumljud. I första hand bör därför golvkonstruktioner som begränsar trumljudet väljas. Mjuka mattor i gångstråk och interna regler kring användande av hårda skor är andra sätt att hantera problemet. Provmetod och förslag till klassning av golvbeläggningars trumljudpåverkan på trumljudet redovisas i en teknisk rapport från S1S 15 .


4.3.4 Ljudisolering mot trafik och andra yttre ljudkällor I SS 25267 och SS 25268 ställs krav på fasadens luftljuds- isolering. Ljudisoleringen i ytterväggar, tak, fönster, fönster- dörrar, luftintag m.m. ska dimensioneras mot ljud från trafik och andra yttre ljudkällor så att man beräkningsmässigt når de dimensionerande ljudtrycksnivåer inomhus som anges i standarderna, med godtagbar marginal. Med andra yttre ljudkällor avses exempelvis närbelägna industrier, utvändiga kylanordningar och fläktar eller andra ljudkällor som kan ge störande ljud inomhus. Standarden specificerar inte något referenstillstånd i rum för trafikbuller, men man kan utgå från samma förhållanden som anges för installationsljud, dvs. 0,5 s efterklangstid, vilket normalt motsvarar förhållandena i ett möblerat rum. Därmed skiljer sig de nya standarderna mot de tidigare utgåvorna, då kravet uttrycktes som en högsta tillåten ljudnivå från trafik. Med nuvarande formulering minskar osäkerheten vad avser dimensionering mot krav, därtill blir de lättare att kontrollmäta. Kommentarer kring mätningar, se avsnitt 7.


R 'A) och dels R 'w + Ctr (ibland förkortad R 'A,tr), se utdraget ur standardens tabell C4. Anpassningstermen Ctr viktar ljudiso- leringen vid låga frekvenser mera än C vid beräkningen av den vägda ljudisoleringen. Vilket sammanfattningsvärde som är tillämpligt beror på de lokala förutsättningarna, t.ex. typ av trafik. Ljud från väg- och tågtrafik i hög hastighet domineras av höga frekvenser, medan tung trafik i låg hastighet, speciellt inomhus, hörs som lågfrekvent motorbuller. C- och Ctr ter- merna är utformade för att representera dessa typer av ljud.


I avsnitt 4.4.4 visas några exempel på hur anpassningstermer- na används vid dimensionering. Ytterväggar ska dimensioneras mot både luftburet och stomburet ljud från intilliggande verksamheter, t.ex. ett sam- manbyggt garage.


4.3.5 Ljudtrycksnivå framför fasad och på uteplats Ljudtrycksnivåer framför byggnaden, på olika våningsplan, samt på uteplatser i anslutning till byggnaden, bör faststäl- las med beräkning eller mätning. Beräkningsmodeller finns i råd från Naturvårdsverket och Vägverket. Det finns effektiva beräkningsprogram som följer dessa modeller, och som kan kopplas till digitala kartunderlag, geografiska informationssys- tem m.m., se avsnitt 4.4. Dimensionerande maximalnivåer avser de mest bullrande fordonen. För vägtrafik kan man utgå från trafikstatistik eller turlistor som visar det normala antalet passager per natt med


tunga fordon (2-axliga och 3-axliga) och beräkna vilken andel (percentil) som motsvarar 5 passager per natt. I avsnitt 4.5.4 finns riktlinjer för bestämning av dimensionerande maximal- nivå. Kortfattat tillämpas följande princip: • med upp till 10 passager per natt kan medelmaxnivån för den mest bullrande fordonstypen användas • för fler passager används statistisk teori


Motsvarande statistiska underlag kan vara svårt att finna för tågtrafik, flyg m.m., och man får då göra ett antagande med hänsyn till de lokala förutsättningarna. I de fall mätningar utgör underlag är det lämpligt att ta in så stort mätunderlag att det går att beräkna medelvärden och standardavvikelser för respektive flygplans- eller fordonstyp som passerar det aktu- ella området, se vidare avsnitt 4.5.4. Mätningar kan vara lämpliga att utföra i speciella fall, t.ex. där terrängen inte kan modelleras på ett tillfredsställande sätt. Mätningar av trafikbuller kan utföras enligt metoder från Nordtest. Se vidare i Boverkets allmänna råd om planering av skydd för trafikbuller. 2 .


Vad som ska räknas som uteplats kan behöva diskuteras i det aktuella projektet. Ett krav som kan ställas är att den ska vara ändamålsenlig för samvaro intill en bostad eller lokal. För att balkonger ska räknas som uteplats krävs normalt att ljudnivåerna uppfyller riktvärdena, samt att vädring kan ske via balkongen. En inglasning måste vara öppningsbar, eller omfatta endast en del av balkongen. Med glasning mot trafik och andra ljudkällor samt eventuellt något ljudabsorberande material i ett delvis öppet utrymme kan bullerdämpningen bli upp till cirka 5 dB.


\"4.3.6 Installationer Luftljud: Ljud från tekniska installationer i en byggnad kan registreras detaljerat över en viss tidrymd. Ljudtrycksnivåer mäts i tredjedelsoktavband (kallas ofta \"tersband\"). Standar- derna ställer, i tredjedels oktavband från 31 till 200 Hz, krav på begränsning av ljudnivåer vid låga frekvenser. Tabellerna i standardernas avsnitt 4, avser frekvensvägda sammanfatt- ningsvärden, A-vägda respektive C-vägda ljudtrycksnivåer. Med frekvensvägning avses en summa av ljudtrycksnivåer inom det hörbara frekvensområdet, där värdena i de olika tredjedelsoktavbanden dämpas enligt de standardiserade\"


\"vägningsfiltrenArespektive C som beskrivs i SS-EN 61672-1. Frekvensvägningen görs för att efterlikna örats känslighet för ljud vid olika frekvenser. A-vägda ljudtrycksnivåer används för ljud inom ett brett frekvensområde, med beteckning LpA och enheten dB ( decibel). C-vägda ljudtrycksnivåer används för lågfrekvensljud och skrivs som Lpc Ljudkraven anger även en tidsvägning, som anger vilken känslighet mätinstrumentet ska ha för tidsvariationer i ljudnivån. Kravet anger antingen en maximalnivå mätt med en standardiserad känslighet F (\"Fast\"), eller en tidsutjämnad ekvivalent ljudnivå (eq.). När så behövs kan man ange vilken tidsperiod som kravet avser, t.ex. 8h dagtid eller 24h dygn. Sammansatt skrivs därför ett ljudnivåkrav lämpligen med både tids- och frekvensvägning, L AF respektive L A 24 h, med enheten dB. Med en ofullstän- P max p eq, digt specificerad ljudnivå är risken stor att det uppstår missför- stånd.\"


För installationer finns en rad gränsdragningsfrågor som bör klarläggas i samband med att avtal upprättas, så att man slip- per att ta ställning till tvetydiga krav i samband med verifie- ringen, exempelvis


1. Ljud som förekommer mer eller mindre sporadiskt, eller som kommer från utrymmen utanför byggnaden. Ska de omfattas av krav eller inte?


2. Kylanordningar och fläktar i källare eller på innergårdar kan ge störande ljud både på uteplatser och inne i angränsande hus. Ingår det i det egna projektet att dimensionera mot sådana ljud, eller kan man kräva att ljudkällan ska åtgärdas av ansvarig verksamhetsutövare?


I avsnitt 4.4.6 visas några exempel på när vissa byggnadsin- stallationer ska omfattas av krav, t.ex. ljud från kyl/frys i det egna köket, ljud från en tvättmaskin i grannens badrum osv.


Stomljud: Stomljud avser vibrationer som fortplantas i bygg- nadsstommen och strålar ut ljud i angränsande utrymmen. Vi- brationerna orsakas t.ex. av maskiner och verksamheter såväl inom byggnaden som utanför. Det finns i dagsläget inte något krav som skiljer mellan luftburet och stomburet ljud. Stomljud upplevs dock som mycket störande, särskilt om det samman- faller med kännbara vibrationer i byggnadsstommen. Norska studier 16 av stomburet trafikbuller indikerar att en A-vägd maximalnivå L AF 32 dB svarar mot att omkring var femte p max boende (20 %) kommer att känna sig störd av stomljud från trafik. Stomljud är svårt att lokalisera och därför kan resulta- tet antas gälla även för stomburet installationsljud. Särskild försiktighet bör därför iakttas och vid dimensionering mot alla typer av stomljud bör god marginal tillämpas.


\"4.3.7 Efterklangstid och ljudabsorptionsarea Bostäder: Krav på efterklangstid i trapphus, korridorer m.m. i bostadshus syftar till att säkerställa att en viss mängd ljudab- sorberande material tillförs för att reducera ljudnivåer från aktiviteter och högljudda röster. Ljudabsorbenter i trapphus har också den positiva effekten, att personer med hörselska- dor får minskat obehag av lång efterklang vid passage, t.ex. försämrad taluppfattbarhet. Lokaler: BBR anger att \"I lokaler ska efterklangstiden väljas efter vad ändamålet med utrymmet kräver\". I SS 25268 anges i avsnittet 5.4.3 \"I utrymme där ta/kommunikation prio- riteras bör efterklangstiden varken vara kortare eller längre än tabellerat värde. För utrymme där låg ljudnivå priorite- ras är det en fördel att sänka efterklangs tiden ytterligare\". Detta innebär, att i lokaler måste man dimensionera mängden ljudabsorberande material så att kravet på efterklangstid uppfylls. God rurnsakustisk funktion förutsätter att inverkan av rumsformer och inredning på ljudets fördelning i utrymmet be- aktas vid utformningen. Se vidare nedan i avsnitt 4.4.7-4.4.8.\"


16 Noise from railway tunnels, structurally radiated. Annoyance and sleep disturbances. Gunn MaritAasvang, Bo Engdahl, and Karin Rothschild. Applied Acoustics Volume 68, Issue 9, September 2007.


Byggnader och deras installationer ska utformas så att ljud från byggna- dens installationer, från angränsande utrymmen likväl som ljud utifrån dämpas. Detta ska ske i den omfattning som den avsedda användningen kräver och så att de som vistas i byggnaden inte besväras av ljudet. Om bullrande verksamhet gränsar till bostäder, ska särskilt ljudisolerande åtgärder vidtas. BBR 1.2


Tabell 4.2 Uppskattade värden för de akustiska parametrarna R' and L' som svarar m;t olika ;i~åer vad avser akustisk kvalitet (baseras på olika undersökningar av Langdon, Weeber och Bodlund). Kvaliteten uttrycks i form av procent boende som bedömer förhållanden som dåliga (P = poor) respektive bra (G = Good). Värden inom parentes är extrapolering till värden som ligger utanför undersökningsområdet.


Generella krav Tabellkrav i standarderna kan fordra viss eftertanke vid til- lämpningen, t.ex. om det saknas krav för en viss tillämpning, eller om kraven måste anpassas till rådande förhållanden. Huvudprincipen för bedömningar av eventuella tillägg till, eller avsteg från tabellkraven, är att BBR:s föreskrift i avsnitt 7 :2 alltid ska uppfyllas för den aktuella verksamheten. Exempelvis kan ljudisoleringskraven för undervisningsut- rymmen behöva anpassas till undervisningsformen, kontors- utrymmen till behov av samarbete eller sekretess osv. Om byggherren har ställt krav enligt en högre ljudklass ska tillägg och avsteg anpassas på motsvarande sätt, så att ljudklassens allmänna kvalitetsnivå ändå uppfylls. De eventuella projektan- passningar som görs innebär således inte en generell möjlighet att frångå kraven, s.k. avsteg. Anpassningarna ska vara moti- verade så att risken för störning inte ökar.


Koppling mellan ljudkrav (SS 25267) och boendeomdömen Undersökningar av de boendes uppfattning om ljudmiljön i nyproducerade bostäder har undersökts med hjälp av enkä- ter, och sambandet mellan ljudklass och andel nöjda boende har kunnat bestämmas approximativt. För såväl luft- som stegljudsisolering finns gamla mått sammanställda utifrån en rad undersökningar i färdiga bostadsbyggnader, se nedan- stående tabell 4.2. Vad gäller stegljudsnivåer så finns senare undersökningar som gör att detta område är bättre genomlyst, se figur 4.3.


Kraven på ljudisolering har formulerats på olika sätt av EU:s medlemsstater, men efter en approximativ omräkning till vägda reduktionstal (R' ) visar det sig att variationerna är w relativt små, vilket framgår av en sammanställning som gjorts av företaget Velux 18 . 55 dB är ett vanligt värde. För stegljud är variationen större och den vägda normaliserade stegljudsni- vån (L' ) ligger i ett intervall 53-60 dB. Flera länder som har högre g


0 odtagbara stegljudsnivåer har aviserat en anpassning till övriga länders krav. Figur 4.4 nedan ger endast en indika- tion eftersom man bara hänvisar till entalsvärden utan anpass- ningstermer, vilket gör omräkningen komplicerad (i synnerhet om hänsyn ska tas till olika stomlösningar). I exempelvis Tyskland avser stegljudskravet bjälklaget utan att man :far tillgodoräkna sig dämpning hos golvbeläggningen, vilket gör att man som regel använder flytande golv i bostadshus.


18 Sound insulation between dwellings - Classification schemes and building regulations in Europe. Proceedings oflnter-Noise 2004, Prague. Birgit Rasmussen, VELUX A/S i Danmark.


Figur4.4 Sammanställning av ljudkrav i olika EU-länder. överst; vägt reduktionstal R' w• underst; vägd stegljudsnivå L' (efter Rasmussen 18 ) n,w


\"Bostadshus byggda efter 1999 (då BBR började referera till SS 25267 i ett allmänt råd) som uppfyller ljudklass B ger en påtaglig minskning av antalet boende som är uttalat missnöjda med ljudmiljön, jämfört med normens ljudklass C. Minsk- ningen är ungefär en enhet på en sjugradig betygsskala, se exempel för stegljudsisolering i figur 4.3. Det är inte möjligt att bygga så att samtliga boende blir helt nöjda och samtidigt hålla en begränsad bygg- och boendekostnad, särskilt som bo- endekostnaden kan påverka hur nöjda kunder/boende är med ljudmiljön. Att öka ljudkraven ytterligare kan leda till dyrare bostäder och man får därför inte självklart fler nöjda kunder. Omvänt kan också sägas, att bostäder med höga kostnader bör uppfylla en högre ljudklass för att kunderna ska \"få en stan- dard som svarar mot kostnader och förväntningar\". Planlös- ningar, ljusinfall, luftkvalitet och andra miljöfaktorer i huset bidrar självfallet också till helhetsintrycket, det räcker inte att bara uppnå en god ljudstandard för att få nöjda boende i huset. Sammanbyggda småhus (radhus) och nybyggda vindsvåningar i befintliga hus är exempel på byggnadstyper där ljudklass B kan vara ett lämpligt mål.\"


4.4.2 Luftljudsisolering Om det förekommer särskilt bullrande verksamheter i utrym- men som gränsar till bostäder, t.ex. tvättstuga, garage, för- skola, hantverks- och handelsverksamhet, pub, musik- och diskotek, dansrestaurang, gym, träningslokal etc. kan det fordras särskild dimensionering för att åstadkomma tillräcklig luftljudsisolering. Ibland räcker det med att tillämpa det för- höjda kravet för aktuell ljudklass som gäller för verksamhets- lokaler som gränsar mot bostäder. Detta ska man naturligtvis tänka på även för lokaler, se avsnitt 5.2 i SS 25268. I de fall särskild dimensionering vidtas ska denna visa att ljudtrycksnivåer i ett utrymme från verksamhet i angränsande utrymmen inte överstiger de värden som anges för ljud från installationer. Beräkningar görs enligt SS-EN 12354 del 1 för luftburet ljud och del 5 för stomburet ljud och överhöming via ventilationssystem. Avsikten med att dimensionera på detta sätt är att det ska vara möjligt att anpassa kraven på ljudiso- lering efter verksamhetsbehoven och risker för störning i angränsande utrymmen. Med anpassning menas såväl skärp- ningar som lättnader i kraven, beroende på förutsättningarna, se 4.4.1. Vid särskild dimensionering kan det därmed vara möjligt att frångå kravet på förhöjd ljudisolering för verksam- hetslokaler. En förenklad vägledning för val av reduktionstal/vägd ljud- nivåskillnad vid behov av projektanpassning av verksamhets- lokaler ges i tabell 4.3. Observera att tabellens värden inte har med anpassningstermer.


\"Allmänna hjälpmedel för dimensionering och beskrivningar av ljudisolering i byggnader med tung betongstomme finns bl.a. i Betongindustrins hjälpmedel på Internet: \"Betongban- ken\" och handboken \"Bygga med Prefab\" 19 . Hjälpmedlen visar hur ljudisoleringen i tunga väggar och bjälklag beror av rumsstorlekar och antalet tunga konstruktioner som ansluts till skiljekonstruktionen. Anslutningarna påverkar också flank- transmission mellan rum, se nedan. För byggnader med lätta stommar finns vägledning bland annat på träindustrins hemsida Träguiden samt i massivträ- handboken 20 och hos Stålbyggnadsinstitutet 21 . Vägledning för murade konstruktioner finns i branschföreningens handbok \"Rätt murat och putsat\" 22 . Beräkningsstandarden EN 12354 del 1 är ännu inte anpassad för beräkningar av ljudisolering i byggnad med lätta bjälklag utifrån egenskaper hos enskilda bjälklagselement. Man bör därför ställa krav på tillverkare av lättbyggnadssystem och deras dokumentation av ljudegenska- per i färdiga byggnader. Laboratorievärden för lätta bygg- element är intressanta för att jämföra olika produkter 23 , men eftersom det fortfarande inte finns någon säker metod att för- utsäga ljudisoleringen i den färdiga konstruktionen är värdena i slutprodukten behäftade med stora osäkerheter. Detta beror många gånger på flanktransmission, som kan öka bland annat till följd av att toleranser på byggplatser inte svarar mot de krav som lättbyggnadstekniken ställer. Riskfaktorer beskrivs närmare i avsnitt 4.4 och avsnitt 6. Ljudisoleringen i dubbla murade väggar, kräver särskild granskning därför att beräkningsmodellen i EN 12354-1 inte hanterar knutpunkter mellan dubbelkonstruktioner. Lätta betongväggar kan ge förhöjd flanktransmission och bör därför utföras med särskilda anslutningar mot betongbjälklag, se 6.3.3 22 .\"


19 Betongindustrins handböcker och dimensioneringshjälpmedel. Se på www.betongbanken.com respektive www.byggamedprefab.se. Lätta byggsystem, se fotnoter 20 och 21. Murverk, fotnot 22.


\"23 Balkbjälklag i trä. SBUF-Projekt 1033: Skanska Teknik 2003 (www. sbuf.se). Nilsson L. Fler studier och artiklar redovisas i \"Läs mera\" i slutet av handboken.\"


\"I den mån tillverkare anger fältreduktionstal för skiljekon- struktioner måste dessa tolkas med viss försiktighet, eftersom de aktuella förhållandena ska motsvara ( eller korrigeras mot) de förutsättningar som gäller i tillverkarens deklaration av produktens fältreduktionstal. Skrivningar av typen \"under gynnsamma omständigheter\" eller \"i normala fall\" bör vara preciserade för att ha någon mening. Numera är det fullt möjligt att istället utgå från laboratoriemätta reduktionstal för alla ingående konstruktioner, såväl skiljekonstruktioner som flankerande, beräkna det resulterande reduktionstalet, och sä- kerställa en väl avvägd marginal till krav. Sådana beräkningar kan göras enligt den internationella standarden SS-EN 12354 del 1. Man räknar med värden (indata) för konstruktioner som baseras på ett noggrant montage (i laboratorium), men det är lämpligt att komplettera beräkningarna med en riskanalys. I riskanalysen beräknas inverkan av variationer i utförandet och konstruktionen som kan påverka slutresultatet. Analysen visar vilka delar som är kritiska och bör bevakas under produktion och vid granskning. Det är vanligt att flanktransmissionen påverkar reduktionstalet mer än vad skiljekonstruktionen gör, t.ex.\"


• i sammanbyggda småhus, där man har en högisolerande lätt vägg ovanpå en tunn gemensam bottenplatta


Det finns många fler fall som ger betydande flanktransmis- sion men det är fullt möjligt att räkna med rätt förutsättningar (flanktransmission i alla byggnadsdelar) under projekteringen och föreskriva om rätt åtgärder under produktionsfasen. Förhoppningsvis undviks då utredningar om vilken eller vilka byggnadsdel(ar) som orsakar en uppmätt brist i reduktionstalet i efterhand, med tvister och fördyringar som följd.


Samband mellan sammanfattningsvärden I avsnitt 4.3.2 och avsnitt 4.3.3 i denna handbok redogörs för begränsningsreglema eller innebörden av krav på D nrw istället för R' w och L 'nT,w istället för L 'n,w· Nedan, i tabell 4.4, ges en förenklad översättning från det ena värdet till det andra.


Till standardiserad Från normaliserad Till standardiserad ljudnivåskillnad, O,rw: stegljudsnivå, L',.w: stegljudsnivå, L',r.w:


Medelvärdesbildningsregler mellan rum inom en bostad Vid verifiering med mätning tillämpas medelvärdesbildnings- och avstegsregler, som är avsedda att minska inverkan av osä- kerhetsfaktorer i utförande och verifiering. I SS 25267 anges:


Det aritmetiska medelvärdet av resultaten från alla utförda mätningar mot respektive funktionskrav ska visa att vart och ett av dessa funktionskrav innehålls i medeltal inom varje bostad. Dock får enskilda vägda stegljudsnivåer och ljudtrycksnivåer inte överskrida respektive funktionskrav med mer än 2 dB. Enskilda vägda luftljudsisoleringsvärden får inte underskrida respektive funktionskrav med mer än 2 dB.


Sedan 2004, då utgåva 3 av SS 25267 infördes, har det visat sig i flera bostadsprojekt, att det förekommit systematiska avvikelser i ljudisoleringen i olika riktningar eller genom olika konstruktionstyper inom en och samma byggnad. Några exempel är då;


\"1. ljudisoleringen vertikalt genom bjälklagen i de största rum- men inte uppfyller kravet, men \"räddas\" av att ljudisoler- ingen i väggarna mellan de mindre rummen är tillräcklig\"


2. luftljudsisoleringen blir dålig horisontellt i bottenplan mellan radhus med tunn gemensam bottenplatta och lätta flytande golv, men som räddas av att ljudisoleringen mellan husen är högre på övriga plan.


\"Sådana systematiska skillnader kan i allmänhet förutses med beräkningar och bedömningar. Avsikten med medelvärdes- bildnings- och avstegsreglema är att konstruktioner inte ska underkännas \"i onödan\" på grund av sporadiska avvikelser i utförande eller mätosäkerhet. Målsättningen måste vara, att man vid dimensionering säkerställer att ljudisoleringskraven uppfylls genom samtliga lägenhetsskiljande konstruktioner. Att redan i samband med dimensionering räkna med olika tänkbara avstegsfall i verifieringsskedet är direkt olämpligt eftersom det minskar sannolikheten för att kravet verkligen ska uppfyllas. Vid verifiering med beräkningar ska kraven innehållas i alla utrymmen. Vid en kontrollmätning gäller enligt SS 25267 avsnitt 5 \" ... att funktionskraven innehålls inom eller mellan ett representativt urval av samtliga angivna typer av utrymmen inom en bostad som omfattas av krav, så att minst 5 procent av bostäderna provas, dock minst 3 bostä- der ... Antalet mätningar ska utökas om byggnaden innehåller många olika bostads- eller konstruktionstyper.\" Att välja ut rum som kan förväntas ge bra värden är alltså inte fören-\"


Säkerhetsmarginaler vid dimensionering Under projekteringen (vid dimensionering av konstruktioner) bör man välja en säkerhetsmarginal mellan beräknade värden och ljudklassens krav, som gör att en acceptabel säkerhet kan förväntas vid verifiering med mätning. Vilken marginal som behövs beror av vilka produkter och vilken byggteknik som väljs i det aktuella byggprojektet. I Nordtestrapport NT Tech 603  10 rekommenderas följande marginaler på basis av omfattande jämförelser mellan fältmät- ningar och beräkningar vertikalt i byggnader med tung bygg- nadsstomme. Marginalerna är valda så att risken för enstaka undertramp i en mätning är cirka 10 procent:


Om dimensionering av en tung stomme ska göras mot krav i vart och ett av ett antal specifika utrymmen bör man alltså välja 3 dB marginal till kravet och då räkna på det dimen- sionerande utrymmet, normalt sett det största utrymmet. Om dimensionering ska göras mot SS 25267 eller SS 25268 kan man dimensionera med mindre marginal, 0-1 dB över kravet. Det beror på, att 1-2 dB avvikelse vid mätning i enskilda ut- rymmen kan godtas om medelvärdet ändå är uppfyllt. Ljudiso- leringen i små rum blir oftast högre än i stora rum, vilket höjer medelvärdet för hela bostaden. Detta resonemang förutsätter att avvikelserna beror på slumpmässiga variationer och att ingångsdata för beräkningarna är valda så att man i medeltal kan förväntas uppfylla kraven. De kan inte användas som generella avsteg, se föregående stycke.


• För ljudklass C i bostäder med tung stomme innebär det att man vid beräkning bör klara R 'w + Cs0-3150 2'.: 53+ 1 dB och L'n,w + CJ,50-2500 :S 56-1 dB i alla utrymmen inom bostaden • För ljudklass Bi bostäder med tung stomme innebär det att man vid beräkning bör klara R 'w + Cs0-3150 2'.: 57+ 1 dB och L'n,w + CJ,50-2500 :S 52-1 dB i alla utrymmen inom bostaden


Nordteststudien omfattar inte lätta byggnadsstommar. Tidigare studier och praktiska erfarenheter visar att byggsystem med element som monteras med förtillverkade, skyddade elastiska upplag kan ge god repeterbarhet. Tills dess mer systematiska erfarenheter finns tillgängliga hos tillverkarna kan Nord- teststudiens marginaler sannolikt tillämpas även på dessa byggsystem. Platsbyggda lätta konstruktioner har erfaren- hetsmässigt större spridning. I SS 25267 bilaga F rekommen- deras större marginal med lätta stommar jämfört med tunga stommar:


Vid beräkning av huskonstruktioner, där ljudtransmissionen väsentligen sker i lätta konstruktioner är det svårt att lämna en generell rekommendation. Det är känt att rumsresonanser kan försämra ljudisoleringen vid de lägsta frekvenserna. Stegljudsnivån kan öka något utöver vad som beräknas därför att beräkningsmo- dellens metod (i SS-EN 12354) för att uppskatta flanktransmissionen i lätta konstruktioner inte har under- sökts experimentellt i tillräcklig omfattning. Forskning pågår inom detta område. När mer kunskap kommer fram kan det bli aktuellt att revidera beräkningsmodellen i SS-EN 12354 och rekommendationen om säker- hetsmarginaler. Tills vidare bör man därför tillämpa en något större säkerhetsmarginal mellan beräkningsre- sultat för lätta konstruktioner och jämförande medelvärden av fältmätningar enligt denna standard, till exem- pel 4 dB.


• För ljudklass C i bostäder med platsbyggda lätta bärande konstruktioner, innebär det att man vid beräkning bör klara R 'w + Cs0-3150 2:: 53+4 dB och L 'n,w + CJ,50-2500 :S 56-4 dB i alla utrymmen inom bostaden, och för ljudklass B bör 4 dB högre ljudisolering eftersträvas • Man bör dimensionera konstruktionerna så att sammanfal- lande egenfrekvenser i rum, bjälklag och väggar undviks


Norge, Finland, Danmark och Island har ljudkrav vars for- mulering skiljer sig från de svenska. Kraven gäller utan anpassningstermer i ljudklass C och de gäller strikt obero- ende av rum och mätriktning. Alltså krävs större marginaler vid dimensionering mot dessa ljudkrav. Om kravens olika definitioner samt dimensioneringsmarginalerna vägs in, och samtidigt inkluderar anpassningstermerna, visar det sig, att de svenska kraven for ljudklass B i jämförelse med ljudklass C i de nordiska standarderna är cirka


Konsekvenserna av detta är att behovet är stort att samordna kraven och dess verkliga innebörd, i första hand inom Norden och möjligen inom Europa. Ett samordnat regelverk skulle


främja konkurrensen mellan tillverkare och öka utbudet av byggprodukter. Ett harmoniseringsarbete inom EU pågår, men det kan ta lång tid för förändringarna att slå igenom i de olika medlemsstaterna.


\"Kontor SS 25268 ger värden för ljudisolering mellan kontor och utrymmen inom samma verksamhet, vilket kan uppfattas som ett \"nytt\" krav eftersom BBR hänvisar till standarden. Men det övergripande kravet på utrymmen i förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. BVF (byggnadsverksförordningen) och BBR är i princip oföränd- rat, även om myndigheterna inte har lämnat specifika råd tidigare om ljudkrav mellan kontor. Kravet R' w 35 dB mellan kontorsrum för en person är motiverat av att man förväntar sig ett visst mått av avskildhet i ett enskilt rum med stängd dörr. Kravet på dörren är praktiskt avpassat så att man ska kunna använda ljudklassade skjutdörrar och glaspartier mot korridor. En följdfråga blir då, varför standarden inte har några vär- den för ljudisolering mellan arbetsplatser inom ett storkontor? Bedömningen är att inom öppna utrymmen förväntar man sig inte samma ljudisolering. I avsnitt 4.4. 7 om rumsakustik kommenteras ljudutbredning och risken för störningar inom storrumskontor. Ett gränsfall skulle då kunna bli om mellan- väggarna slutar en bit upp eller t.o.m. strax under taket, vilket krav ska gälla då? Svaret blir, att parterna får avtala om vilket krav som ska gälla. En praktisk lösning, som rekommenderas, är att man antingen försöker ansluta väggarna tätt mot under- taket och uppfylla R' w -kravet, om man ändå skapar rums- liknande indelningar med höga skärmväggar, eller att man behåller en öppenhet i utrymmet med de fördelar som den för med sig.\"


\"4.4.3 Stegljudsisolering I avsnitt 4.4.2 finns en del information som är relevant även för stegljud, t.ex. inverkan av begränsningsregler i tabell 4.4 respektive förslag till säkerhetsmarginaler för dimensionering i bostäder. I bilaga B till SS 25267 och i avsnitt 4.6.2 i denna handbok finns mer information om stegljudsisolering och de olika mått som används. Rapporten \"Ljudreduktion vid keramiska golvbeläggningar\" ger en utförlig beskrivning av stegljudsisolering av platsgjutna flytande golv, som till del är\"


tillämpbar även på parkettgolv, plast- och linoleummattor 24 . I rapporten anges hur man provar bärighet i flytande golv med ett rullande hjul med 100 kg belastning, vilket är en kritisk faktor för flera golvsystem.


\"Flytande golv ger en resonans mot bjälklaget som påverkar både steg- och luftljudsisoleringen, vilket ibland benämns \"parkettresonans\", se avsnitt 6. Ett avsteg som kan övervägas i enskilda fall är s.k. utrym- ningstrapphus där man kan förvänta mycket sporadisk person- trafik. Behovet av stegljudsdämpning av trappor, stann- och vilplan kan vara litet, i synnerhet då bostadshus måste byggas med hiss. Risken för störning i intilliggande utrymmen kan då vara försumbar. I normala trapphus och korridorer ska stan- darden följas, eftersom det är känt att ljud från trapphus kan uppfattas som mycket störande. Vägledande för bedömningen kan vara vilken persontrafik och risk för störning som finns i det individuella fallet.\"


En förenklad vägledning som kan användas då det finns behov av projektanpassning av krav enligt SS 25268, för be- dömd störnivå från olika stegljudsnivåer föreslås i tabellerna 4.6 och4.7


Observera, att bedömningarna i tabellen är osäkra, bland annat beror hörbarheten på vilken bakgrundsnivå man har. Därtill är entalsvärdet, L 'n.w ( och L 'nT,w) i sig, inte alltid väl korrelerade med hur en eventuell subjektiv störning uppfattas.


24 Ljudreduktion vid keramiska golvbeläggningar. SBUF-projekt 1104, NCC Teknik och Byggkeramikrådet. Rapporten kan hämtas på www.sbuf.se/projectdocuments/info/0334.PDF.


Tabell 4.6 Subjektiv upplevelse för olika stegljudsnivåer för lätta konstruktioner med god stegljudsdämpning vid låga frekvenser (C 1,50_2500 högst 4 dB).


Golvbeläggningar kan användas för att förbättra stegljudsiso- leringen på vissa bjälklag. Riskfaktorer beskrivs i avsnitt 6.


Mätning av stegljudsförbättring enl. SS-EN ISO 140-8 görs på ett tunt referensbjälklag (av 10-16 cm planslipad betong som ligger fritt upplagt i en öppning mellan två mätrum i ett laboratorium). I byggnader förekommer många typer av bjälklag och dessa sitter fast förankrade i resten av stommen, vilket påverkar bjälklagets stegljudsisolering (se EN 12354-2). Förändringen av luft- och stegljudsisoleringen för en given övergolvskonstruktion blir dock likartad mellan en laborato- riemätning och fältmätning enligt ISO 140 på tung stomme. Ett exempel på mätresultat med ett flytande övergolv anges i figuren. Observera, att på lätta bjälklag ska provning göras enligt ISO 140-11, vilket oftast ger avsevärt mindre dämpning. Vid projektering med lätta konstruktioner måste ljud med låga frekvenser beaktas särskilt. Detta beaktas också i viss utsträckning med nuvarande standarder men som framgår av texten i avsnitt 4.3.3, så är nuvarande standarder trots detta inte alltid heltäckande för beräkning, kontrollmätning och utvärdering. Här ges därför lite kompletterande information om vad som bör beaktas vid dimensionering. Som stöd vid bedömningen kan stegljudskurvans form betraktas. Om uppmätta och utvärderade sammanfattnings- värden, L 'n,w + cl,50-2500 eller L 'nT,w + cl,50-2500, bestäms av de lägsta tredjedelsoktavbanden 50 och 63 Hz, så indikerar detta att nivåerna kan vara höga även under 50 Hz, i synnerhet om kurvan har stark negativ lutning mellan dessa frekvensband. Problemet kan uppstå i byggnader med lätta konstruktioner och långa spännvidder i bjälklagen. Ljudet blir särskilt påtag- ligt när flera egenfrekvenser sammanfaller för bjälklag, väggar och rum. Höga nivåer vid dessa låga frekvenser genereras primärt till följd av gångsteg, lek, springande och hoppande barn. I byggnader med lätta konstruktioner rekommenderas därför att bjälklagens egenfrekvenser dimensioneras så att de inte sammanfaller med egenfrekvenser i anslutande konstruk- tioner eller rum (s.k. stående vågor). Om två eller flera av dessa egenfrekvenser ligger nära varandra inom ovan angivet frekvensintervall bör en fördjupad analys göras. Detta kan då innebära att bjälklaget måste styvas upp för att förändra dess egenfrekvens. även mellanbjälklag kan generera störande stegljud i ett angränsande utrymme genom att de bärande väg- greglarna överför vibrationer från golvbjälkarna till väggarna i det angränsande utrymmet. Lätta mellanbjälklag bör därför bäras av fristående reglar som står på en platta som är helt fri- kopplad från angränsande utrymme, eller som vibrationsisole-


Figur4.5 Exempel på mätresultat som visar stegljudsnivåer för ett råbjälklag i betong (streckad) resp. med ett flytande övergolv (heldragen). Vid låga frekvenser (horisontell axel) är dämpningen ringa (vertikal axel), vid höga frekvenser dämpar golvet stegljudet effektivt. Grundresonansen f 0 är 125 Hz. -· I '


\"ras med en bricka av något elastiskt material (som behåller sin elasticitet över tiden, se avsnitt om flytande golv). Det pågår forskning och teknisk utveckling för att ra fram beräknings- metoder och tekniska lösningar inom detta område. Det finns inga krav i ljudklass C på ljudisolering mellan rum inom samma bostad, men i klass B ges råd om minst ett så kallat tyst rum. Det har dock visat sig, att det är vanligt med klagomål på dåliga mellanbjälklag och överhörning mellan rummen inom lägenheter eller fristående hus. En vanlig kom- mentar är \"det känns som att bo i en kartong\". Isoleringen kan i allmänhet förbättras på ett enkelt sätt vilket kan höja kvaliteten mycket till en låg kostnad. Man kan då även dämpa störande installationsljud med enkla medel, se avsnitt 4.4.6. Stegljudsisoleringen i ett mellanbjälklag kan förbättras radikalt genom att undertaket fästs in elastiskt i golvbjälkarna. Luftljudsisoleringen i en mellanvägg kan ökas 15 dB med lite mineralull, tätningar i anslutningarna och ett extra lag gips- skivor på var sida regeln. Dörrar med stora överluftöppningar får 15 dB bättre ljudisolering om de tätas mot karmen, och överluften tas ut via två enkla väggventiler i ett fack bredvid dörren, som förskjuts något i förhållande till varandra. Stora öppna planlösningar är bra ur många synvinklar, men det kan vara klokt att förbereda för några innerdörrar då det uppstår ett behov, t.ex. skjutdörrar mellan kök/vardagsrum och hall/sov- rum. Undertak eller väggar kan göras ljudabsorberande med porösa eller perforerade material. Med några förhållandevis enkla åtgärder kan man således bygga hus och lägenheter med avsevärt bättre ljudstandard inom bostaden. även om det inte finns myndighetskrav som föreskriver om sådana åtgärder, kan det vara värt en diskussion med byggherren eller de boende. Kundnytta och marknadsvärde kan motivera en merkostnad, om åtgärderna ger en påtaglig förbättring av ljudmiljön.\"


4.4.4 Ljudisolering mot trafik och andra yttre ljudkällor I avsnitt 3 beskrivs att de yttre förutsättningarna bör undersö- kas noggrant samt att dimensionerande ljudnivåer beräknas (eller mäts) ochfastställs i tidigt skede. De ljudnivåer som redovisas i olika typer av översiktliga dokument är vanligen inte tillräckligt detaljerade för att medge dimensionering av fasadens ljudisolering, eftersom byggnadens form, inplacering på tomten samt detaljer i trafikflöden m.m. behöver vara kända för att ljudnivåerna framför alla fasader ska kunna beräknas korrekt. Det är därför ofta kostnadseffektivt att säkerställa


rätt ingångsvärden för det aktuella projektet genom att noga utreda vilka bullerkällor som påverkar byggnaden och hur dessa utbreder sig, och då även ta hänsyn till kända föränd- ringar (se SS 25267). Bakgrund och resultat (förutsättningar) inkluderas sedan i ljudskyddsdokumentationen. Observera att fel förutsättningar leder till brister eller överdimensioneringar i byggelementen, och att dessa avvikelser är svåra att åtgärda i senare skeden. Se exempel i figur 4.6 samt i avsnitt 4.4.5.


Figur4.6 Vänstra figuren visar ett exempel på beräknade ljudnivåer utanför ett planerat punkthus, som kommer nära en lokalgata som trafikeras av bussar nattetid. Till höger visas de krav som bör ställas på fönstren i den närmaste fasaden med hjälp av ett lättöverskådligt färgschema.


\"Konstruktionerna kan dimensioneras översiktligt med hjälp av formlerna i tabell C4 i SS 25267. Avsikten med tabell C4 är att man först utgår från de fastställda dimensionerande ljudnivå- erna utomhus (se avsnitt 4.3.5), och beräknar vilken ljudisole- ring som krävs i ytterväggarna, inklusive fönster, fönsterdör- rar, bröstningar, uteluftdon m.m. för att nå de dimensionerande ljudnivåerna inomhus. Termer, se avsnitt 4.3.4. För att ge en översikt har formlerna i standardens tabell C4 omräknats till de högsta ljudnivåer utomhus, som klaras med de byggelement som övervägs i det aktuella projektet. Om de aktuella ljudnivåerna framför fasad är lägre än de ljudnivåer som visas i figur 4.7, så är ljudisoleringen tillräcklig mot ljud utifrån, i annat fall krävs bättre konstruktioner. I tabell 4.10 i avsnitt 4.4.5 ges exempel på vanligt förekommande A-vägda ljudnivåer utomhus vid olika trafiksituationer. Observera att tabell C4 och figur 4.7 innehåller flera förenk- lingar och antaganden. Dimensionering enligt den detaljerade metoden i SS-EN 12354-3, med kända ljudnivåer utomhus i tredjedels oktavband, ger en säkrare grund och mer eko- nomiska produktval. Det beror på att beräkningen tar större hänsyn till samverkan mellan ljudkällan och ljudisoleringen vid de viktigaste frekvenserna i ytterväggen, fönstren och ute- luftsintagen samt inverkan av rumsvolymen. Beräkningarna kan göras i kalkylark (formlerna finns i SS-EN 12354-3) eller med särskilda beräkningsprogram. I SS 25267 bilaga D finns spektrum för ett antal speciella ljudkällor, som kan användas för att fastställa ett dimensionerande spektrum för en given A-vägd ljudtrycksnivå. Det är bättre att hänvisa till bilaga D än att använda icke-standardiserade anpassningstermer i avtal och förfrågningar, t.ex. \"RAtr,JAs\"·\"


Figur4.7 Diagram för vilka dygnsekvivalenta ljudnivåer (L Ae ,24h) som klaras med valda byggnadselement: a) övre, med fönster i 2-0 % av ytterväggen, b) nedre, med fönster i 50 % av ytterväggen. Med samma konstruktioner klaras upp till 12 dB högre maximalnivåer i stadstrafik. För ljudklass B ska diagrammens ljudnivåer minskas med 4 dB. Mot kök och bad kan 5 dB hö- gre ljudnivåer godtas (enligt SS 25267). Samma typ av vägt reduktionstal skall användas för både vägg och fönster .. Väggar, se tabell 4.8.


\"I bilaga D till SS 25267 finns också diagram m.m. som kan användas för en översiktlig dimensionering (med vägda sam- manfattningsvärden). Diagrammet underlättar en bedömning av den sammantagna ljudisoleringen för flera element, t.ex. fönster, yttervägg och uteluftsintag. I samband med upphandling bör man ställa krav på ytter- vägg, fönster, fönsterdörr, uteluftsintag avseende produkternas ljudisolering, RA (= Rw + C) eller RA,tr (= Rw + C tr). Kraven kan ställas på flera olika sätt men det måste vara tydligt vad som avses. Nedan följer två exempel på hur krav kan formuleras på produkter • Med laboratorievärden (utan '-tecken). Då måste väl avvägda marginaler beaktas för respektive produkt och monteringssätt, så att de dimensionerande ljudnivåerna inomhus uppfylls med rimlig säkerhet • Krav i färdig byggnad, fältvärden (med '-tecken). I detta fall måste varje enskilds leverantörs ansvar förtydligas, exempelvis kan kravet följas av texten \"Kontrollera särskilt att tillverkarna anger rätt typ av ljudisoleringsvärde i offerter m.m.\"


Verifiering med mätning görs mot det värde i byggnad som man räknat med vid dimensioneringen, fältvärdet (med '-tecken), se avsnitt 7. I händelse av att bristfällig isolering konstateras måste en utredning genomföras för att visa vilken ljudtransmissionsväg som försämrar resultatet, se nedan och i avsnittet 7 om verifiering.


\"Ytterväggar och fönster Ljudisoleringsvärden bör begäras från tillverkarna eftersom det finns många faktorer som påverkar vilket värde som kan förväntas när de olika delarna samverkar. En översikt över ett stort antal vanliga ytterväggskonstruktioner i den befint- liga 1900-talsbebyggelsen finns i rapporten \"Ljudisolering i bostadshus byggda 1880-2000\" 4. I den redovisas ljudisole- ringsvärden för ytterväggar och fönster i tredjedels oktavband, både i befintliga konstruktioner och med två eller tre reno- veringsaltemativ till dessa konstruktioner. I referensen 8 finns ytterligare råd kring ljudisolering i äldre hus.\"


\"Uteluftsintag Ljudisoleringsvärden från provning i laboratorium bör begäras från tillverkarna, med en vägguppbyggnad som svarar mot den aktuella tillämpningen (se nedan). För att klara alla krav i BBR är det vanligt att ta in uteluft genom ljuddämpande och filtrerande ventiler i ytterväggen. Ventilerna måste vara utformade så att kallras och drag i rummet undviks, dessutom ska de kunna rengöras. Det krävs därmed betydligt mer än att bara att \"göra ett hål i väggen\". Det finns flera produkter på marknaden som har utvecklats under lång tid för att ge rätt funktioner, på basis av provningar och praktisk erfarenhet. Det finns flera mått på uteluftintagens ljuddämpande förmå- ga och det är viktigt att använda rätt mått vid val av produkt, se tabell 4.9. Det korrekta laboratorievärdet enligt gällande standard är D . Observera att detta mätetal är avsevärt högre n,e,w än motsvarande reduktionstal som alltid beräknas på den verk- liga arean och inte på 10 m2, se tabell 4.9.\"


Normaliserad Vägt reduktionstal rel. Enhetsisolering D, resp. ljudnivåskillnad monterad 2,0 m' vägg (dB}. För luftljudsindex I,. Oftast i 10 m' idealt ljudisolerad 10 m' vägg samma rel. 1,0 m'vägg (dB} vägg (dB} somD n,e,w


Tabell 4.9 Olika sammanfattningsvär- den för ljuddämpande ute- luflsintag och exempel på omräkning mellan dessa för samma produkt.


Observera att uteluftsintag normalt provas i en utfacknings- vägg med mer än 220 mm mineralull och 3 lag gipsskivor på både utsida och insida. Produkterna fungerar avsevärt sämre i en vägg med cellplastisolering, eftersom denna är tät och inte bidrar till ljudabsorption inne i intagskanalen. Kompakta mineralullsskivor i kombination med kanaler som harma- terial med högt strömningsmotstånd som beklädnad kan ge sämre värden än provresultat i en vägg med lätt mineralull. Om minst 600 mm av isoleringen vid sidan av intagskanalen i en vägg ersätts med en 200 mm mineralullsskiva, far man en ljudisolering som ligger närmare de laboratoriedata som re- dovisas för provning i utfackningsvägg. Produkterna fungerar också i en vägg med 150 mm tjock mineralull, men ljudiso- leringen blir lägre eftersom den ljudabsorberande längden på intagskanalen blir kortare. Observera, att uteluftsintagen inte bör placeras mindre än 300 mm från angränsande väggar, eftersom en del av ljudabsorptionen uteblir. En sammanlagd ljudisolering R 'w + C 50_3150 43 dB mot loftgångar, trottoarer, gångstråk, lekplatser m.m. är tillräck- lig för att normala samtal alldeles utanför (L A 70 dB) inte p eq ska upplevas som störande inomhus, men mer högljudda rop kommer att höras. Denna ljudisolering uppnås med standard- konstruktioner i yttervägg (45 dB), fönster (40 dB). Eventuella uteluftsintag (friskluftsventiler) ska vara ljuddämpande (D n,e,w 2'.: 48 dB). Så kallade springventiler är olämpliga, de har för dålig ljuddämpning.


4.4.5 Ljudtrycksnivå på uteplats Det bör vara utrett och förankrat i tidigt skede, vilka krav som kommer att ställas av olika instanser, t.ex. byggnadsnämnd, miljönämnd samt de statliga trafikverken och de regionala kollektivtrafikbolagen. En lösning som kan godtas enligt plan- och bygglagen kan ändå få till följd, att någon part blir åtgärdspliktig i efterhand, med stöd av Miljöbalken. Det är därför lämpligt att skapa lösningar som godtas av alla parter, innan man bygger på den aktuella marken. Boverkets allmän- na råd 2008: 1 2 ger vägledning för att det ska vara möjligt att göra en samlad bedömning. Råden innehåller också ett antal exempel på utformningar.


\"I allmänhet gäller, att uteplatser med god ljudmiljö kan ska- pas, om byggnadens form och placering på tomten beaktas i tidigt skede. Slutna kvartersgårdar ger bättre förutsättningar för att skapa \"tysta\" och trivsamma uteplatser än punkthusbe- byggelse. Begreppet tyst sida bör användas med viss försiktig- het, eftersom det sällan är möjligt att skapa helt tysta miljöer. I rådet talas då om \"ljuddämpad sida\". Maximalnivåema avtar snabbt med ökande avstånd till trafiken, vilket gör att det är\"


viktigt att skapa så stora avstånd som möjligt mellan hus och väg. Detta kan ofta lösas med breddning av trottoar, cykel- bana, planteringar, bilplatser m.m. Avstånd kortare än 10 m bör undvikas helt. Redan vid 20 m avstånd mellan fasad och väg blir maximalnivåerna 6 dB lägre. Utformningen av när- området mellan hus och väg kan påverka ljudnivåerna, t.ex. med upphöjningar och låga skärmar, som dämpar ljud på korta avstånd, t.ex. mot trottoarer och gångpassager. På gårdssidan är det väsentligt att inte tillföra bullrande installationer, t.ex. fläktar, kylmaskiner eller sopmaskiner.


\"Det är en vanlig uppfattning att buller är en komfortfråga, t.ex. \"Lite buller får man tåla om man bor i staden - så länge människor vill betala for att bo där det bullrar ska samhället inte hindra byggnationen \". Men det har visat sig, att buller påverkar både hälsa och möjlighet till en god livskvalitet. De riktvärden för trafikbuller som har beslutats av riksdagen anger de ljudnivåer samhället anser är godtagbara. När dessa riktvärden överskrids blir buller en hälsofråga och påverkar på sikt samhällets kostnader för sjukvård m.m. En grundläg- gande regel i plan- och bygglagen är att lagen ska tillämpas så, att en god och långsiktigt hållbar livsmiljö för människorna i dagens samhälle och för kommande generationer främjas. Det innebär bland annat att människors hälsa inte får även- tyras. Kommunerna är ansvariga för att planeringen följer lagens intentioner. Länsstyrelserna har ett särskilt ansvar att bevaka frågor om människors hälsa och säkerhet. Boverket har som ansvarig myndighet för planering och byggande gett ut allmänna råd (2008:1) 2 för hur lagen bör tillämpas när nya bostäder planeras i områden utsatta för buller från väg- och spårtrafik. Allmänna råd är generella rekommendationer om tillämpningen av en författning, som anger hur någon kan eller bör handla i ett visst avseende. Det utesluter inte andra sätt att uppnå de mål som avses i författningen, men den som väljer att inte följa allmänna råd har i princip själv ansvar för att visa att regeln ändå uppfylls. Vid prejudicerande domslut i reger- ingsrätten och miljööverdomstolen beaktas normalt myndig- heters allmänna råd. Man bör därför undersöka om det finns sådana domslut som är relevanta för det aktuella projektets byggnadsutformning. Vid beräkningar och mätningar av ljudnivåer utomhus kan mätosäkerheten minskas genom att tillämpa det som sägs i avsnitt 4.5.4 och avsnitt 7.5.\"


Luftljud Vid sammanbyggda kök och vardagsrum i bostäder rekom- menderas att installationer och maskinell utrustning i kök väljs så att ljudnivåer i utrymmet för daglig samvaro (var- dagsrumsdelen) angivna i tabellerna Al, Bl eller Cl i SS 25267 uppfylls. Gräns mellan rum för daglig samvaro och kök kan definieras i ljudskyddsdokumentationen, eller bedömas i samband med mätningar. Matplats i anslutning till kök tillhör köksdelen enligt SS 25267. En helt fristående matsal kan dock bedömas tillhöra kategorin utrymme för daglig samvaro. Inom köksdelen kan 5 dB högre ljudnivåer godtas. Avsteg bör godtas vid forcering av köksfläkt, eftersom de boende själva kan styra över användningen. Men vid forcering av köksfläkt bör inte ljudnivåerna överskridas i de övriga bostadsrummen. Inbyggnadsgraden påverkar vilken resulterande ljudnivå som kan förväntas i rummet. Absorbenter bakom kompressor i kyl/ frys (på väggen) kan bidra till att reducera ljudnivåerna. Vid kontroll av ljudnivå från normal ventilation, kyl och frys gäller sammanvägd ljudnivå från installationer i samtidig drift. Det finns därför ett behov av samordning av projektering av nämnda installationer, eftersom ljud från värmesystem och installationer i angränsande utrymmen också kan bidra till den sammanlagda ljudnivån. I lokaler för talkommunikation är det väsentligt att instal- lationerna inte ger störande bakgrundsljud. Ljud från venti- lationsdon som överskrider standardens tabellvärden uppfat- tas som störande av brukarna. Graden av störning beror av vilken ljudklass som föreskrivs samt hur mycket nivån i den ljudklassen överskrids. Bakgrundsljud kan störa såväl lärare som lyssnande personer, särskilt om de har nedsatt hörsel eller språksvårigheter. Barn och ungdomar har ofta tillfälliga hörselnedsättningar på grund av förkylningar och det är därför lämpligt att utforma lokaler för talkommunikation så att de fungerar tillfredsställande även vid nedsatt hörförmåga. Kontinuerliga störande ljud vid låga frekvenser, s.k. lågfrek- vensbuller (ibland benämnt lågfrekvent buller), omfattas av särskilda krav i tersband i SS 25267. Värdena överensstäm- mer med Socialstyrelsens allmänna råd 2005:6. I samband med störningar av lågfrekvensljud diskuteras ibland huruvida ett rumsmedelvärde är relevant för bedömning av störning. Ett hörn i rummet kan ju vara en arbets- eller sovplats och


att medelvärdet för hela rummet är godkänt hjälper inte om ljudnivåerna i just detta hörn är höga. Svaret är att den mät- metod som anvisas i rådet (SP-metod) baseras på omfattande provningar i både laboratorier och normala utrymmen. Den har utformats så att man vid mätning tar hänsyn till variationer i ljudfältet och positioner med höga ljudnivåer. Rumsmedel- värdet ligger därför ofta bara 3-4 dB under den högsta nivån i rummet. Mätmetoden måste ge värden som med rimlig nog- grannhet kan förutsägas i samband med dimensionering, vilket i praktiken är ett energimedelvärde för rummet. En metod som går ut på att leta efter den position som har den högsta ljudnivån ger en större mätosäkerhet, vilket skulle få negativa ekonomiska och praktiska konsekvenser. Lågfrekvensbuller orsakas ofta av vibrationer från tekniska installationer som leds via byggnadsstommen, s.k. stomljud.


Stomljud Stomljud från installationer är en vanlig orsak till klagomål. åtgärder mot stomljud kan vara mycket enkla där ett tunt elastiskt skikt bryter ljudöverföringen effektivt. Ibland är åtgärderna mer komplicerade att genomföra, t.ex. då åtgärden påverkar säkerhetsfrågor eller det är ont om utrymme. Man bör alltid rådgöra med såväl en akustiker som en tillverkare av den aktuella installationen. En byggnadskonstruktör bör gran- ska åtgärderna om de påverkar byggnadsstommens bärighet, t.ex. då man för in tunga fundament, pågjutningar m.m. Det finns vibrationsisolerande lösningar som hindrar stomljud att sprida sig från installationer till byggnadsstommen. Exempel på stomljudsalstrande installationer som bör studeras i varje projekt är hissar, fläktar, värmepumpar, värmepannor, kylma- skiner, cirkulationspumpar, tvätt- och torkmaskiner, diskma- skin och torkskåp. Stomljud alstras även från WC, postfack, köksinredning, tappvatten, avloppsrör, el-central, garageport, motordriven portöppnare samt entredörrar till trapphus och tvättstuga. En enkel gummipackning mot en tung byggnads- del räcker för att isolera mot stomljud från många av dessa ljudkällor. Mot lätta byggnadsdelar krävs avsevärt mjukare mellanlägg och man måste kontrollera att de ökade rörelser som följer av den elastiska upphängningen inte skapar andra problem. Stomljud kan ofta undvikas utan nämnvärda mer- kostnader. I SS 25267 finns ett krav på stegljudsnivå från badrum, som även är avsett att skydda mot stomburet ljud från t.ex. WC,


\"dusch och tvättmaskin. Om man väljer att frångå stegljuds- kravet måste man visa att man har lösningar som begränsar stomljud. För WC gäller ett 5 dB hårdare krav- avsikten är att man inte ska kunna höra skvalljud när någon använder toalet- ten i en angränsande lägenhet. WC som limmas mot golv med en eftergivlig 2-4 mm pack- ning är en mycket effektiv lösning som uppfyller kravet med god marginal, åtminstone när WC-stolen ställs på ett betong- golv. Eventuella skruvar bör undvikas men om de av något skäl måste finnas måste dessa isoleras med mjuka brickor från WC- stolens gods för att ge en godtagbar dämpning. Lösningen är dock inte lika bra som limningen. Provmetod anges i avsnitt 7. Tvättmaskiner, torktumlare, fläktar, värmepumpar och andra roterande maskiner bör förses med en effektiv vibrationsiso- lering från tillverkaren. Denna kan dock leda till stora rörelser i maskinen om den utformas på fel sätt. För att maskinen inte ska vibrera för mycket ställs maskinen normalt på ett tungt fundament, som i sin tur står på avstämda vibrationsisolatorer på bjälklaget. Bjälklaget ska vara tillräckligt tungt och styvt för att ge \"mothåll\" för vibrationsisolatorema. Utformning av fläktrum beskrivs i SS-EN 12354-5 bilaga H. Maskiner utan intern vibrationsisolerande upphängning av trumman (s.k. fri- svängande) ger normalt stora störkrafter och man måste ställa dessa maskiner på ett upp gjutet fundament med 8-10 gånger större massa än maskinens egenvikt. Lösningen ställer större krav på bjälklagets bärighet, för lätta bjälklag krävs särskild studie. Det finns fler störande stomljudskällor i gemensamma tvättstugor, t.ex. torkskåp (ställning och dörrar), mangel, tvätt- vagnar och hårda skor. Man bör därför ha mattor eller klinker- golv på stegljudsdämpande underlag och ett undertak som både absorberar ljud och förbättrar ljudisoleringen upp mot ovanlig- gande utrymmen. Slag i rör kan undvikas med mjukstängande vattenventiler eller någon form av eftergivliga anslutningar till vattenmatningen (flexibel slang och kompensatorer).\"


Anvisningar för projektering av ventilationssystem finns i handböcker av Nyman och Danielsson 33 samt i prEN 12354-5, bilaga H. Illustrerade översikter över hur man und- viker ljud från ventilationssystem finns i boken Råd om ljud i hus 7 samt i en skrift från Formas 25 . åtgärder mot stomljud kommer att beskrivas under 2009, se www.sbuf.se


25 Lågfrekvent buller från ventilationsanläggningar. Tips om hur man undviker problem. Formas förlag skrift T6: 1993. ISBN 54055334. Billgren G, m.fl. Finns som PDF-fil, www.formas.se.


Trapphus, korridorer Erforderlig mängd ljudabsorbenter i trapphus mm med en viss ljudabsorptionsklass framgår av bilaga E till SS 25267. Tabel- len i bilagan kan även tillämpas för korridorer och dylikt. Val av ljudabsorbenter och placering av dessa bör göras med hänsyn till ljudabsorption, estetik och hållbarhet/underhåll. Produkterna bör vara rimligt enkla att byta ut eller laga i hän- delse av åverkan.


Två vanliga fel som bör undvikas är att: • montera produkter dikt an väggar eller tak istället för på avsedda distanser • sprutmåla eller rolla absorbenter med små öppningar i ytan som behövs för att ljudabsorptionen ska bli den avsedda.


• Vissa produkter kan målas med pensel eller roller. Beakta tillverkarnas instruktioner angående montering och underhåll


Lekutrymmen En utredning om buller i förskolor 26 visade, att förekom- sten av slag- och trumljudsdämpande beläggningar (mattor, bordsdukar och liknande) är minst lika viktig att beakta som rumsakustiska egenskaper och den uppmätta efterklangstiden. Analysen visade, att åtgärder som sänker efterklangstiden från ett medelbra värde till ett mycket lågt värde sannolikt inte skulle medföra någon stor upplevd förbättring av ljudmiljön. I en förskolemiljö är det oftast många samtidiga bullerkällor, då det vanligtvis är många barn i rörelse samtidigt. Detta inne- bär att man aldrig är långt ifrån en bullerkälla, vilket i sin tur leder till att ljudmiljön domineras av direkta ljudfält. Det stora antalet ljudkällor gör att den sammanlagda ljudnivån blir hög, vilket maskerar tal och ger försämrad taluppfattbarhet. Där- med har faktorer som arbetssätt, typ av inredning, leksaker, köksutrustning mm. stor inverkan på ljudnivåerna. Undertak och väggpaneler med ljudabsorberande funktion bidrar till att sänka ljudnivån. Huruvida den skillnad i dämpning som uppnås med olika typer av ljudabsorbenter kan motivera even-


26 Mätstudie av buller och efterklangstid på förskolor i Lidköpings och Skara kommuner, Bygg & Teknik m 3 2006 sidan 15. Pontus Thorsson, www.akustikverkstan.se.


\"tuella tilläggskostnader och andra aspekter på produkterna är därför inte självklart. Socialstyrelsen rekommenderar i sin skrift \"Bullret bort\" 12 att man gör en bred analys när det gäl- ler buller på förskolor, och inte går ensidigt på byggtekniska åtgärder.\"


Gymnastiksalar Gymnastiksalar är ett utrymme för talkommunikation vilket ska beaktas i planeringen, men man måste också ta hänsyn till att ljudnivåerna kan bli besvärande i samband med sportakti- viteter, hopp, bollspel m.m. Golvkonstruktionen bör både vara avpassad för sportaktiviteter och ge en begränsad trumljuds- nivå, se rapport från SIS 15 . Det finns en rad golvprodukter som är särskilt framtagna för sporthallar. (med viss elasticitet m.m.) Sporthallar är stora vilket medför att ljudreflexer hörs som tydliga ekon. Alla väggar och tak bör om möjligt utföras med viss ljudabsorption, samtidigt som man måste klara de stötar som uppstår vid bollspel m.m. är en sida ljudreflekterande bör motstående sida ha hög ljudabsorption eller diffusering (t.ex. läktare). Ljudabsorberande funktion kan uppnås med olika typer av slitsade eller perforerade skivbeklädnader. Det finns även speciellt utformade ljudabsorbenter av mineralull eller gipsskivor med förstärkt ytskikt som är avsedda att klara kraven i denna miljö.


\"Utrymmen for ta/kommunikation, t.ex. klassrum När det gäller utrymmen för talkommunikation har standarden SS 25268 prioriterat balanserad efterklang i de olika frek- vensbanden, varken för kort eller för lång, samt en medveten utformning för att få bra fördelning av ljudreflexer. Dels vill man ha god talnivå och taluppfattbarhet på alla elevarbetsplat- ser, dels vill man ha bra rumsakustiskt stöd för den som ska tala. Rummet ska ge bra \"respons\" och kännas lätt att nå ut i utan att vara \"överakustiskt\" eller \"för torrt\". I övriga utrym- men har bullerdämpningsaspekten prioriterats, se föregående avsnitt. I SS 25268 ställs krav på att ljudabsorptionen i byggnads- material, inredning och ljudabsorbenter ska dimensioneras så att tabellerade värden på efterklangstider uppfylls. Ljudab- sorptionsvärden för ett antal vanliga byggmaterial och typer\"


av inredning återges i avsnitt 4.5.5 tabell 4.13 a-c, avsedda som indata till beräkningar enligt SS-EN 12354-6. Observera att den absorberande förmågan hos ljudabsorbenter avser de aktuella produkterna med angiven montering. En och samma produkt ger olika ljudabsorption då den monteras på olika avstånd från bjälklag eller väggar. Det finns ett uttalat behov av enkla hjälpmedel för att kunna dimensionera rumsakustiken i generella fall. I avsnitt 4.5.5 återfinns några typfall och ett räkneexempel, som tillverkare av ljudabsorbenter kan använda för att redovisa tabeller eller diagram som översätter mellan mängd av en angiven ljudab- sorberande produkt och den efterklangstid som kan förväntas i typutrymmena med denna absorbent på plats. Typfallen har valts ut mot de rumstyper som förekommer i SS 25268. De tabellvärden (schabloner) som anges i utgåva 1 av SS 02 52 68 (2001) bör inte användas. De tar inte hänsyn till de krav vid 125 Hz som gäller i utgåva 2.


\"Kontor, kontorslandskap, sko/landskap I stora arbetsrum för flera personer, så kallade kontorsland- skap, är rumsakustik, ljudutbredning och placering av stö- rande ljudkällor frågor som kräver en noggrann planering. I SS 25268 anges dels ett krav på längsta efterklangstid (som är avsett att säkerställa att tillräcklig mängd ljudabsorption tillförs utrymmet), dels ett kvalitativt krav i avsnittet 5.5.4 i SS 25268: \"en förutsättning för att kontorslandskap ska upp- fylla ljudklass A eller B är att verksamheten har nytta av att höra varandra eller att ljudnivån inom verksamheten är så låg att det är uppenbart att ingen störning mellan arbetsplatserna uppstår\". Några praktiska råd om utformning ges i standarden. Nedan ges en del kompletterande råd, och en diskussion som är avsedd att belysa komplexiteten i öppna verksamhetslokaler. Störande eller ovidkommande ljud inom öppna kontorsland- skap kan inte undvikas oavsett hur de utformas, såvida inte ar- betet är av den arten att ljud inte alstras. Att arbeta i landskap kan ha vissa praktiska fördelar och fungera tillfredsställande om man har nytta av att höra varandra. Arkitektkontor, mark- nadsavdelningar, tidningsredaktioner, call-centers är exempel på miljöer där man kan ha nytta av att arbeta i landskap som stimulerar till en kreativ gruppmiljö och snabb kommunika- tion inom projektgrupper. I andra fall kan möjligheten att göra snabba ommöbleringar vara prioriterad, t.ex. i samband med nya projekt, förändringar av verksamheten och omorganisa-\"


tioner. Byggnadstekniskt kan man fil enklare lösningar i stora utrymmen, t.ex. för luftbehandling, belysning och kablage. Byggnadstekniska åtgärder bör kombineras med regler för dem som ska använda lokalerna för att nå ett tillfredsställande ljudklimat i stora utrymmen. Koncentrationskrävande upp- gifter utförs effektivare om man inte störs av ovidkommande ljud. Enkla regler om telefonsamtal, möten vid arbetsplatsen, gång med hårda skor etc. kan minska störningarna. Det måste finnas tillgång till tysta rum med godtagbara IT-lösningar i anslutning till landskapet. Utbildningslandskap i skolor ger inte tillfredsställande eller ens godtagbara ljudklimat för det avsedda syftet och bör där- för undvikas. Erhvervs- og Boligstyrelsen i Danmark har gett ut en vägledning om ljudmiljö i stora arbetsutrymmen 27 , som studerades under arbetet med den svenska standarden.


\"I vägledningen 27 skriver Erhvervs- og Boligstyrelsens (ungefärlig svensk betydelse visas inom parenteser): • \"Helt åbne planl0sninger medfärer nresten uhindret lydudbredelse mellem undervisningsgrupper og deraf fälgende kolossale st0jproblemer (ljudproblem):\" • \"Det er ofte nresten umuligt at förstå, hvad der bliver sagt inden for egen gruppe på grund af h0jt omgivende st0jniveau i forhold til talestyrke\" • \"Der förekommer uafbrudt generende forstyrrelser (besvärande ljudstörningar), hvorved elever distraheres af st0j fra andre grupper\" • \"Der kompenseres ved at tale h0jere - med deraf fälgende 0get generelt st0jniveau.\"


I den danska rådsskriften rekommenderas ett antal åtgärder, däribland avgränsning av arbetsgrupper med olika behov, ljudabsorbenter med hög ljudabsorption, höga och täta skärmar m.m.


Valtteri Hongisto vid FinskaArbetarskyddsinstitutet redovi- sade 2007 enkätundersökningar 28, som visade att man störs avsevärt mer vid arbete i flerpersonskontor än i kontor för en person, särskilt vid koncentrationskrävande arbetsuppgifter:


The acoustic environment was experienced much more unsatisfactory in open-plan offices than in single person rooms. Self estimated waste of working time due to noise was twofold in open-plan offices. Noise is a major work environment problem especially in open-plan offices.


\"Svar i enkät till kontorsarbetare i Hongistos studie: \"How often do the following sounds disturb your concentration on work?\" Gel/kontor (ljusa staplar) jämförs med öppna kontor (mörka staplar). Strecken i staplarnas spets indikerar spridningen mellan enkätsvar från olika deltagare i studien.\"


28 Acoustic environment in Finnish offices. The summary of questionnaire studies. Valtteri Hongisto. Proceedings ofICA, Madrid 2007.


John Bradley vid det kanadensiska byggforskningsinstitutet NRC 29 har visat att det är möjligt att skapa ett visst mått av avskildhet (sekretess) även i öppna kontorslandskap, om samt- liga villkor på rumsutformningen är uppfyllda (vår översätt- ning från den engelskspråkiga artikeln):


Eftersom man samtalar något dämpat inom öppna kontor, så kan bakgrundsljud bidra till att maskera informationen i ett samtal inom utrymmet. Bakgrundsljuden måste dock begrän- sas till godtagbara nivåer för att inte störa brukarna. Om bak- grundsljuden är alltför svaga framträder innehållet i ett samtal inom utrymmet, även om det hörs svagt, och talsekretessen går förlorad. Om bakgrundsljuden är alltför höga så kan man få en viss samtalsmaskering, men brukarna kommer att känna sig störda och höja sina röster för att överrösta bakgrunds- ljuden .... De två viktigaste faktorerna (förutom en avvägd bakgrundsljudnivå, författarnas anmärkning) för att uppnå ett visst mått av avskildhet är att ha hög ljudabsorption i tak och på väggar, samt minst 1, 7 m höga skärmar mellan arbetsplat- serna. (Skärmarna måste även vara täta och långa eller omsluta arbetsplatsen, vår anm.). Det är endast när samtliga dessa kri- terier är uppfyllda som man kan uppnå en önskvärd avskildhet och skydd mot oönskad överhörning av samtal.


Bradley visar dock i samma artikel, att effekten av mycket hög ljudabsorption i undertaket har en marginell inverkan, särskilt om man ser till impulsartade (plötsliga) ljud. Taluppfattbar- hetsindex (STi) minskar från 28 procent mellan två arbets- platser, där undertaket har en medelabsorptionsfaktor om 0,6 (klass C) till 22 procent med 0,9 (klass A). För att inte kunna avlyssna ett samtal hade man behövt nå under 15 procent. Värdena gäller för en 1,8 m hög och mycket lång eller om- slutande skärm mellan arbetsplatserna och där det inte finns reflekterande ytor i närheten. Mätningar i kontor med korta och låga skärmar, som är en vanligare lösning, har indikerat att skillnaden mellan vissa olika typer av ljudabsorberande undertak är försumbar då skärmen inte är effektiv.


John Bradley. Proceedings ofICA, Madrid 2007. Se även COPE projektets informativa webbplats http://irc.nrc-cnrc.gc.ca/ie/cope/03- Acoustics e.html.


\"NRC tillhandahåller ett datorprogram för beräkning av hur \"articulation index\" AI blir med olika skärmar m.m., se NRC:s hemsida. (AI är ett mått på talförståelse som används i USA och Kanada, och som korrelerar ganska väl med STi, som är ett vanligare mått i Europa.) Med detta verktyg har ett exempel beräknats på hur AI varierar på övriga arbetsplatser, avdelade med skärmar, se figur 4.9:\"


Articulation Index, beräknad med programvaran COPE-CALC som kan laddas ned fritt från NRC:s webbplats http://irc.nrc-cnrc.gc.ca/ie/cope/07 _e.html 29 .


\"Målet är att nå under AI 0,15 för att få en rimlig \"speech pri- vacy\". Som synes i figur 4.9 nådde man ned till AI cirka 0,25 med 1,8 m höga högabsorberande och täta skärmar respektive 0,35 med 1,2 m höga skärmar, vilket enligt samma artikel motsvarar cirka 90-95 procents taluppfattbarhet. Utformning- en i figur 4.9 är således inte effektiv för att skapa avskildhet. Höga och långa skärmar mellan arbetsplatser kan ha andra nackdelar och är inte så vanligt förekommande i Sverige. Danska och svenska erfarenheter av skolor med öppna planlösningar från 1970-talet var nedslående och den typen av skolor har sedan dess inte fått någon spridning. I några kommuner används dock öppna planlösningar sedan några år,\"


\"med resultatet att elevernas inlärning har värderats markant lägre vid jämförelser med skolor som byggts med traditio- nella lösningar. I ett pressmeddelande (2004) konstaterade Skolverket vid en utvärdering av elevernas kunskapsresultat i en skola med öppen planlösning (inga väggar mellan klas- sernas arbetsutrymmen), att resultaten var anmärkningsvärt låga i förhållande till de nationella målen med tanke på övriga förutsättningar, och att kommunövergripande insatser borde göras bl.a. för att se över lokalerna vad gäller deras \"pedago- giska funktionalitet\". I förbindelse med mer individualiserade former för undervisning och förändrad lärartäthet ökar risken för att sådana lösningar provas igen. öppna planlösningar ska dock användas i utrymmen för undervisning endast om man kan säkerställa att lokalens utformning är till fördel för den typ av undervisning som ska bedrivas. Det finns således artiklar och konferensbidrag, där man har provat att mäta ett antal rumsakustiska parametrar i öppna utrymmen, och korrelerat dessa till subjektivt upplevd ljud- miljö och arbetsprestationer på olika sätt. Hittills har det dock inte funnits tydliga praktiska fördelar med att inröra sådana parametrar som STi (speech transmission index) eller AI (Articulation index) i standarden för lokaler. Parametrarna kan visserligen kontrollmätas men det krävs expertkunskap för att beräkna dem under planeringsskedet. Sådana insatser kan dock motiveras i vissa fall, t.ex. när man vill kunna påverka utformningen i tidigt skede. Då kan datormodellering göras av rumsakustiken i olika typer av utrymmen, där man dels visualiserar utformningen av utrymmet och dels lyssnar på hur olika typer av ljud låter (auralisering).\"


Figur4.10 Exempel på ett kontorsrum som har modellerats och kopplats till datorprogram för visualisering och aura- lisering. På detta sätt kan man laborera med olika ytskikt, beräkna efter- klangstider, STi, etc. och provlyssna hur olika ljud- källor låter i olika delar av utrymmet. Verktygen kan användas i projekteringen för att säkerställa rumsa- kustiken så att föreskriven ljudklass uppnås. Källa: WSP


Exempel på storrums- kontor, varav det högra är modullerat och visualiserat på samma sätt som rum- met i figur4.10. Källa: WSP


\"Utifrån erfarenheter och vetenskapliga studier kan således ett antal slutsatser formuleras. För att skapa en god ljud.miljö i kontorslandskap fordras att de som ska arbeta i landskapet har nytta av detta i sin dagliga verksamhet. Det går inte att kombi- nera en helt störfri miljö med arbete i landskap i stora grupper, oavsett hur man väljer ytskikt eller inredning. För att uppnå en godtagbar rumsakustik och minska antalet ljudstörningar, så bör man förutom akustiskt effektiva ytskikt och inredningar, även se till ett antal andra faktorer. Det kan vara: • placering med hänsyn till verksamheten och nyttan av att höra information inom gruppen, se kravet i SS 25268, avsnitt 5.5.4 • ett arbetssätt som minskar ljudalstringen, exempel finns i Socialstyrelsens bok \"Bullret bort\" 12 • interna regler eller överenskommelser om användning av hårda skor, telefon, samtal, möten m.m.\"


• ljud.mässigt genomtänkt inredning, med hänsyn till bulle- ralstring (bord och stolar) och skärmning (skärmar doku- menterade genom mätningar enligt ISO 10053 eller stora heltäckande bokhyllor med material eller dörrar mellan arbetsgrupper) • telefoner med tyst signalering (ljus, vibration) samt hörlu- rar med dämpning av omgivningsljud och reglerbar hör- styrka (med otydlig medhörning i ett telefonsamtal tenderar man omedvetet att öka sin egen röststyrka) • en layout som skärmar av ljud från andra arbetsgrupper, mötesrum, matplats, reception, trappor, gångstråk kopie- ring m.m.


• tillgång till näraliggande tysta rum med väl fungerande IT - lösningar för känsliga samtal eller koncentrationskrä- vande arbetsuppgifter (cirka 1-2 platser per 10 anställda) • egna rum eller egna tysta rum för personal som hanterar se- kretessbelagd information, (VD, personalchefm.fl.) såvida inte kollegor som sitter i samma utrymme kan tillåtas höra och även ha nytta av informationen • begränsning av andra ljud från, t.ex. från ventilation, trafik, trumljud och ljud från grannar • god innemiljö i övrigt, med avseende på termisk komfort (kall/varm strålning och luftdrag), ljussättning, bländning, luftkvalitet, under alla situationer som kan antas före- komma mer än sporadiskt under de olika årstiderna


\"Det är viktigt att förklara för brukare som ska flytta sin verksamhet från cellkontor till storrum, att det inte är möjligt att fil samma avskildhet mellan arbetsplatser eller skydd mot störande ljud, som skapas av rumsskiljande väggar och tak i cellkontor. I förklaringen måste avsikten tydligt framgå - det vill säga en flytt från cellkontor till storrum ska ge en bättre kommunikation mellan grupper och kanske ett mer dyna- miskt arbetssätt. Särskilda ljudanläggningar som lägger ut \"ljudmattor\" bör undvikas. Höga skärmar har andra nackde- lar, de kan motverka avsikten med att placera verksamheter i kontorslandskap. Skärmarna inkräktar på öppenheten i kontorslandskapet. Det kan många gånger vara lämpligt att ha bättre skärmning mellan olika \"team\" inom kontorslandskapet medan det är en fördel att ha färre och lägre skärmar inom ett och samma \"team\". Det går bra att använda mindre glaspartier i delar av de skärmar som omsluter arbetsplatserna för att få ökad visuell kontakt och öppenhet. För personer som tidigare har arbetat i cellkontor kommer sannolikt en flytt in i ett storrum att innebära att tydliga ljud från andra verksamheter uppfattas som alltför påträngande (störande) för att medge koncentrationskrävande arbete. Nyttan av att sitta i samma rum, eller flexibiliteten i arbets- platsen, måste balanseras mot de ljudstörningar och förluster av arbetseffektivitet i form av enskilt arbete som ofta inte kan undvikas. Se även sista stycket i avsnitt 4.4.2.\"


4.5.1 Bilaga A Vägledning för val av ljudisolerande dörrar och fönster Det är vanligt att 25-50 procent av alla tamburdörrar i ett bo- stadshus inte ger den förväntade ljudisoleringen vid kontroll- mätningar. Typgodkända tamburdörrar omfattas av tillverk- ningskontroll hos ett oberoende kontrollorgan, och brister i själva dörrkonstruktionen upptäcks som regel i samband med provningar och godkännande. Avvikelser i typgodkända pro- dukters utförande ska godkännas av kontrollorganet. Proble- met orsakas oftare av att: • monteringen inte ger lufttäta anslutningar mellan karm och vägg • att det inte blir tätt mellan dörrblad och karm


Luftläckage genom springor sänker ljudisoleringen markant, särskilt för dörrar i de högre klasserna. även knappt synliga springor märks. Man bör avsyna tätheten av varje dörr efter montering, för att säkerställa såväl ljudisolering som brand- skydd. Ett enkelt prov som kan göras på plats är det s.k. pap- persprovet. (se bild och beskrivning i avsnitt 6.3.6. Dörrar klassas i klasserna R' w 25 - R 'w 45 dB med jämna 5 dB steg. Vad innebär dessa klasser när dörren monteras i en vägg - vad går att höra genom dörren? Svaret beror på flera faktorer; ljudnivån inne i rummet, bakgrundsljud där man lyssnar, hur nära dörren lyssnaren står och hur mycket ljud som läcker ut via andra vägar än genom dörren. Mycket förenklat kan man förvänta sig följande samband för ett rum med omslu- tande väggar som är mycket bättre än en dörr med klass R' w: • 25 dB: Samtal vid normal nivå hörs och kan förstås utanför rummet • 30 dB: Samtal vid normal nivå hörs svagt, men kan avlyssnas utanf'ör rummet • 35 dB: Samtal vid normal nivå kan inte förstås utanf'ör rummet, men vid förhöjd nivå hörs samtalen svagt och kan till viss del avlyssnas utanf'ör rummet • 40 dB: Samtal kan inte avlyssnas, men rop och skrik hörs svagt • 45 dB: Samtal kan inte avlyssnas, rop och skrik hörs inte


Hur mycket bättre ska då en vägg vara jämfört med dörrkravet när det totala kravet för konstruktionen är R' w 10 m 2 2: 35, 40 el- ler 45 dB? Som en schablon gäller, att en dörr kan väljas i den klass R' w som ligger närmast under kravet med en vägg som är minst 4 dB bättre än kravet, eller välja dörr och vägg som var för sig uppfyller kravet. Stora pardörrar, eller rum med två dörrar, får en större dörrarea men ofta också en större vägga- rea och särskild beräkning bör då ske, se nedanstående tabeller eller följande formel (se bilaga D3 i SS 25267)


Den som läser standarden noggrant och räknar lite kan komma fram till en teoretiskt korrekt slutsats: att det går att klara ett 5 dB högre krav med ett omsorgsfullt montage eller klara kravet med en enklare dörr än vad som rekommenderas i standarden. Praktiska erfarenheter visar dock att detta är svårt att uppnå i verkligheten.


Förklaringen är följande: För klassning krävs 3 dB högre ljudisolering vid laboratorieprovet än det skyltade klassningsvärdet, dvs. med uppmätt värde Rw 2: 38 dB blir klassen R' w 35 dB. Om dörren monteras perfekt skulle 38 dB kunna uppnås även i byggnad. Kravets formulering R' w,iom 2, gör vidare att isoleringen kan uppräknas 7 dB i ett fall med 2 m 2 dörr i 10 m 2 idealt isolerande vägg. Därmed skulle en mätning kunna ge 38+7=45 dB. Detta innebär, att kravet 45 dB för vägg och dörr teoretiskt skulle kunna uppnås med en 35 dB dörr. Men, montaget blir sällan så perfekt, väggen är sällan idealt ljudisolerande ( dvs. den läcker också lite ljud, om än svagt). Dessutom är inte mätmetoderna exakta. Risken är stor att man får underkänt vid ett fältprov. Som schablon bör därför rådet i föregående stycke följas, det vill säga dörren i en klass lägre än det övergripande kravet och väggen en klass högre.


Ett diagram för omräkning av ljudisolering i väggar med både dörr och glasparti finns i SS 25267 bilaga D. Tabell 4.11 visar sammanlagd ljudisolering med angiven vägg/glasparti och dörrklass. Väggen/glaspartiet är 10 m 2 respektive 20 m 2 (inkl. hål för 2 m 2 dörr).


\"4.5.2 Bilaga B (informativ), Vägledning för val av golvbeläggningar och övergolv på betongbjälklag I bilaga D till SS 25267 definieras stegljudsnivåer för ett stort antal typbyggnader så att tillverkare av stegljudsdämpande golvprodukter på ett enkelt och överskådligt sätt ska kunna ge relevanta exempel på vilken ljudklass produkten kan förväntas uppfylla i respektive byggkonstruktion. När golvprodukten är uppmätt i laboratorium med betongbjälklag enligt SS-EN ISO 140-8, kan dess stegljudsförbättring adderas till bilagans steg- ljudsnivåer för olika \"tunga råbjälklag\" (betongbjälklag), och alla vägda L' beräknas med några enkla summeringar ( enligt n,w\"


\"SS-EN ISO 717-2). De redovisade stegljudsnivåema för \"råbjälklagen\" i bilagan baseras på beräkningar enligt SS-EN 12354-2 för ett antal vanligt förekommande tunga bjälklag. Det är ofta kostnadseffektivt att utföra detaljerade beräkningar\"


enligt samma metod, med hänsyn till alla faktorer som gäller det aktuella fallet. För sådana beräkningar finns datorprogram. Mätning av stegljudsförbättringen enligt SS-EN ISO 140-8 fungerar inte på lätta konstruktioner utan då ska istället SS-EN ISO 140-11 användas. Den vägda stegljudsdämpningen &w för en provad golvbe- läggning beräknas enligt SS-EN ISO 140-8 utgående från hur den fungerar ovanpå ett väl dämpat massivt betongbjälklag. Beräkningsmetoden ger värden som är något på säkra sidan för bedömning av L' i andra massivbjälklag med samma n,w golv beläggning. Stegljudsklassningen enligt bilaga Bär en enkel och prak- tisk metod att rangordna och jämföra olika stegljudsdämpande golv- eller undertaksprodukter, på basis av deras uppmätta &. w