1.5 Byggherrar Byggherrar ansvarar för att avfallsutrymmena utformas på ett sätt som medger en bra arbetsmiljö vid hämtning av avfall.


Handbok avfallsutrymmen - Avfall Sverige

2. åtgärder vid bristande arbetsmiljö Om brister ur ett arbetsmiljöperspektiv identifieras ska dessa åtgärdas. Om bristerna är allvarliga kan Arbets- miljöverket eller skyddsombud förbjuda arbetsgivaren att bedriva avfallshämtning på den specifika platsen. Därför är det viktigt att vid införande av avfallsutrymmen planera för en bra arbetsmiljö samt löpande åtgärda risker till- sammans med fastighetsägaren.


Om hämtningspersonal eller dennes arbetsgivare upptäcker sådana brister i arbetsmiljön som fastighets- ägaren råder över ska denne kontaktas och informeras om situationen för att åtgärder ska kunna vidtas. Om inte parterna kommer överens bör förfaringssättet se ut enligt följande: • Skriftligt meddelande till fastighetsägaren om vilka åtgärder som behöver vidtas. Om detta inte får avsedd effekt vidtas steg 2.


• Bedömning av skyddsombud med tidsbestämning då åtgärderna ska vara genomförda. Bedömningen delges fastighetsägaren med kopia till kommunen. Om åtgärder inte genomförs följer steg 3.


• Stopp för hämtning. Kommunen kommer då att anvisa annan plats för hämtning.


3. Riskmoment ur ett arbetsmiljöperspektiv Nedan redovisas några av de vanligaste riskmomenten vid avfallshämtning och vilka åtgärder som kan vidtas för att minska riskerna.


1. Ansvar för arbetsmiljön För att skapa en bra arbetsmiljö för avfallhämtarna är det flera aktörer som behöver beakta arbetsmiljön vid utformning av avfallsutrymmen. Kommunen, fastighets- innehavare och planerare kan bidra till förbättringar genom att planera och utforma avfallsutrymmen så att arbetsmiljön förbättras för avfallshämtaren.


1.1 Arbetsgivarens ansvar Arbetsgivaren är enligt arbetsmiljölagen ansvarig för arbetsmiljön för sina anställda. Arbetsmiljöarbetet bedrivs vanligtvis genom kontroller i det dagliga arbetet och genom skyddsronder, då hämtställen inventeras och bedöms utifrån ett arbetsmiljöperspektiv. Det som gör avfallshantering speciellt jämfört med många andra arbetsplatser är att det mesta av arbetet utförs på mark och i fastigheter som inte arbetsgivaren råder över.


1.2 Fastighetsinnehavarens ansvar Fastighetsinnehavaren ansvarar för att avfallsutrymmen, dragvägar och uppställningsplatser samt den del av trans- portvägen som ligger på dennes mark uppfyller kraven på en god arbetsmiljö. Fastighetsinnehavaren ansvarar även för tillgängligheten för brukarna.


1.3 Kommunens ansvar När kommunen driver insamling i egen regi har kommu- nen arbetsgivaransvaret för hämtningspersonalen. Om kommunen anlitar en utförare har kommunen ett ansvar för att förutsättningarna för utföraren och dennes personal blir så gynnsamma som möjligt.


Kommunen ansvarar för framtagande av regler för av- fallshämtning genom avfallsföreskrifterna, som fastställs av kommunfullmäktige. Föreskrifterna styr bland annat fastighetsägarens ansvar, hur utrymmen ska utformas, krav på transportvägar etc. Kommunen kan ålägga en fastighetsägare att vidta åtgärder för att förbättra hämt- ningen.


Kommunen ansvarar även för att i planeringsskedet bidra med instruktioner för hur avfallsutrymmen ska utformas på ett arbetsmiljömässigt korrekt sätt.


I denna bilaga anges övergripande information om ansvarsfördelning samt riskmoment för arbetsmiljöfrågor. Observera att flera av de krav som anges i handboken bidrar till en bättre arbetsmiljö, och att denna bilaga ska ses som ett komplement till kraven.


3.1 Risk för klämskador vid containerhämtning  Containrar är tunga och kan vara livshotande om någon skulle komma i kläm. Kraven avseende containrar i handboken ska följas och stor försiktighet måste iakttas när containrar hanteras. Utrustningen ska även uppfylla eventuella säkerhetskrav.


3.2 Tunga lyft En tolkning av Arbetsmiljöverkets föreskrift om belast- ningsergonomi visar att upprepade lyft över 15 kg inte är acceptabla alternativt behöver värderas närmare, se Tabell 1. Därmed ska exempelvis säckar eller lock som ska lyftas alltså inte väga mer än 15 kg. Enstaka lyft över 25 kg kan ge akuta skador och ska därför undvikas.


Säckar innehållande avfall ska inte hanteras nära  kroppen eftersom de kan innehålla föremål som kan skada den som bär säcken. även hänsyn till andra faktorer kan behöva tas vid tunga bördor, t.ex. greppbarhet och lyfthöjder. Sådana lyft kan förekomma vid hämtning av grovavfall, elavfall m.m. och lämpliga lyfthjälpmedel ska alltid användas.


3.3 Skjuta och/eller dra kärl I Arbetsmiljöverkets föreskrift om belastningsergonomi finns uppgifter gällande bedömning av skjuta-och-dra- arbete, se Tabell 2, som ska tillämpas vid hantering av kärl. För att bedöma om hämtningen är acceptabel kan kraften mätas med dynamometer, enheten är Newton (N). Skilj på igångsättning och kontinuerlig förflyttning.


Maskinella system bör användas i största möjliga ut- sträckning för att undvika tunga lyft för avfallshämtaren.


Modellen avser bra ergonomiska förhållanden, d.v.s. symmetriskt tvåhandsgrepp, väl utformade handtag placerade i lämplig höjd och jämnt underlag, förhållanden som inte alltid gäller vid kärlhämtning. I så stor utsträck- ning som möjligt ska avfallsutrymmen utformas så att manuell hantering undviks. Om kärl ändå förekommer ska kärlen, uppställningsplatser och dragvägar utformas enligt handboken för att skapa så bra förutsättningar som möjligt.


3.4 Tömning av fettavskiljare Vid insamling av slam och fettavfall bör särskilt beaktas att slangdragning kan bli påfrestande om vägen mellan fordonets uppställningsplats och slambrunnen eller fettavskiljaren är lång, trång, ojämn och har höjdskillna- der. Det ska vara säkert och tryggt att tömma och rengöra en fettavskiljare. Fettavskiljaren får inte vara placerad så att hämtningspersonalen kan skada sig på saker runtom- kring t.ex. av hyllor, om den står i ett förråd, sladdar och kablar som hänger löst, stege som är lös etc.


3.5 Giftiga gaser I fettavskiljare kan det bildas svavelväte som är giftigt. Gasen gör även så att betong vittrar och metaller korro- derar vilket medför att detaljer som t.ex. lock riskerar att bli sköra och gå sönder när avskiljaren använts några år vilket kan försvåra arbetet vid tömning. Det är därför viktigt att välja material som är lätta och hållbara.


\"3.6 Lukt och skadedjur Avfall som innehåller matrester eller annat som kan ruttna börjar lukta efter en tid. Ju varmare förvaring desto snabbare sker nedbrytningsprocesser som ger upphov till lukt. Skadedjur i form av exempelvis råttor kan känna lukt på långt avstånd och söker sig till avfallet. Råttorna kan då utgöra en säkerhetsrisk för hämtningspersonalen då de exempelvis kan bitas. Lukt och flugor kan vara besvärande för hämtningspersonalen. Det kan avhjälpas genom att förvaring sker vid så låg temperatur som möjligt, så kort tid som mjöligt och genom aktiv flugbekämpning i avfallsutrymmen, t.ex. \"flugremsor\". Rengöring av avfallsutrymmen är också mycket viktigt då smutsiga behållare och utrymmen kan medföra olägenheter även när de är tomma och illaluktande nedbrytningsprocesser kan starta snabbare när de fylls med avfall.\"


3.7 Risk för smittspridning Avfall kan innehålla smittämnen som sophämtaren ut- sätts för vid hämtningen. För att undvika smittspridning är det viktigt att utforma avfallsutrymmen så att avfalls- hämtaren inte behöver ha direktkontakt med avfallet.


3.8 Snö och halka Arbetsförhållandena vid sophämtning blir extra besvärliga när det är vinter. Vid stora snömängder kan sophämtaren behöva pulsa i snö, kliva i snövallar eller hantera kärl som är insnöade. även om kommunen ställer krav på att fastig hetsägaren ska skotta och sanda, och kärlen ska vara fria från snö, så fungerar det inte alltid i praktiken. Snön faller inte alltid vid rätt tidpunkt, när fastighets- ägaren är på plats för att skotta. Viktigt förebyggande arbete är att kommunen i sina avfallsföreskrifter ställer krav på korta dragvägar och att det vid detaljplanering och bygglovgivning beaktas att sophämtningen måste fungera på vintern.


3.9 Stress Dåliga hämtningsförhållanden, svåra trafiksituationer, otrevliga kunder och besvärliga lyft kan leda till stress för avfallshämtaren. Kommunen kan minska risken genom att ge bra information till planerare, byggherrar och fastig hetsinnehavare så att avfallsutrymmen, uppställ- ningsplatser, dragvägar och transportvägar utformas på ett så bra sätt som möjligt.


3.10 Backning Det innebär risker när fordon för avfallshämtning behöver backas. Det kan exempelvis leda till skador på egendom, personskador och i värsta fall dödsfall. Det kan även utgöra ett stressmoment för avfallshämtaren vilket försämrar arbetsmiljön. Behovet av backning ska därför minimeras, se vidare i avsnitt 6.1 i handboken.


3.11 Fallolyckor Fallolyckor utgör en arbetsmiljörisk då exempelvis golvmaterial, trottoarkanter och trösklar kan orsaka att hämtningspersonalen faller och skadar sig. Risken för fallolyckor bör beaktas vid planering och införande för att minimera risken.


4. Mer information Mer information om arbetsmiljö kan hämtas från Arbets- miljöverkets hemsida, www.av.se. Där finns även samtlig aktuell arbetsmiljölagstiftning samlad.


Aktiva och kompetenta byggherrar är avgörande för en hållbar utveckling av den byggda miljön. Byggherren är den som leder utvecklingen av ett byggnads- och anläggningsprojekt från idé till genomförande. Som beställare väljer byggherren aktörer och avgör villkor i processerna från planering till idrifttagning. Som före- trädare för ägare, kunder och samhällets krav skapar byggherren redan i tidiga skeden förutsättningar för övriga aktörer under byggprocessen och även i den långsiktiga förvaltningen.


Byggherrerollen ställer höga krav på kompetens, både teoretiska kunskaper och praktisk erfarenhet från alla leden i planering, projektering, byggande och förvalt- ning. Därför är det viktigt att redan tidigt i grundutbildningen skapa förståelse för byggherrerollen och kravet att byggherren ska ha helhetssyn och förmåga att leda aktuella processer. Denna förståelse är också nödvändig för elevernas senare val av inriktning och fortsatta karriär inom ett livslångt lärande.


Den här informationsskriften om byggherrens roll och uppgifter vänder sig i för- sta hand till elever och lärare vid högskolor och universitet som stöd i undervis- ningen och inför valet av yrkesinriktning. Fördjupad information i ett appendix vänder sig till den som vill veta mer. Det kan till exempel vara forskare inför dia- log med verksamma byggherrar i anslutning till demonstrationsprojekt av olika slag. Skriften kan även vara till nytta för yrkesverksamma byggherrar och andra som på olika sätt berörs av byggherrerollen.


Skriften har sammanställts av ByggherreForums arbetsgrupp för FoU och hög- skolekontakter. Informationen bygger till viss del på tidigare arbeten inom Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA) som överförts till ByggherreForum av IVAs Byggherreråd.


Arbetsgruppen för FoU och högskolekontakter har bildats med särskild uppgift att utveckla samverkan med högskolor och universitet. I gruppen ingår Martin Bergdahl (Landstingsfastigheter Dalarna), Gillis Edholm (SABO), Anders Linde- borg (AstraZeneca), Lars Redtzer (Banverket) och Stefan Sandesten (Byggherre- Forum). Björn Svedinger (Research AB) är sekreterare. I arbetet har synpunkter även inhämtats från Sven Fristedt (Posten) och arbetsgruppens kontaktpersoner på de tekniska högskolorna.


Byggherren har en nyckelroll för en hållbar utveckling inom samhällsbyggnads- sektorn. Rollen ställer stora krav på kompetens. Byggherren ska utveckla ett byggprojekt från idé till genomförande så att kraven från ägare, kunder och samhället tillgodoses.


Byggherren är spindeln i nätet och ansvarig för helheten. Det är ingen överdrift att påstå att en kunnig byggherre har många strängar på sin lyra. Det gäller både byggherrefunktionen i dess helhet och de speciﬁka roller som byggherren har, bland annat som beställare, projektledare, projekteringsledare och byggledare. För att klara av sin uppgift behöver byggherren kompetens inom en rad olika ämnesområden: teknik, arkitektur, ekonomi, juridik och sociala ämnen. Rollen som coach i processen ställer också krav på ledarskap.


Byggherren står för den helhetssyn som ﬁnns bakom varje byggnad och anlägg- ning (väg, bro etc) från idé till förverkligande, över användning och ändringar och avslutningsvis till rivningen. Denna helhetssyn omfattar också anpassningar till krav från samhälle, ägare, verksamheter och nyttjare. Det gäller även frågor om tekniska system och samverkan med specialister. Helhetssynen gör att det redan i tidiga skeden kan skapas lämpliga förutsättningar för aktörerna i bygg- processen, under användningstiden och i den långsiktiga förvaltningen.


Byggherrefunktionen är viktig drivkraft för förändring. Visionen är en aktiv och kompetent byggherre som förändringsagent inom sektorn. Målet är en hållbar utveckling av den byggda miljön, såväl när det gäller samhällets miljömål som sociala aspekter och ekonomi i vid mening. Med sin helhetssyn har byggherren en nyckelroll för en hållbar utveckling i sektorn.


• Byggherren som ägare och ﬁnansiär avgör vilken långsiktig kvalitet som  erbjuds kunden, och hur kraven från kunder och samhälle ska tillgodoses.


• Byggherren som beställare av byggsektorns tjänster och produkter är den som styr processen från idé till genomförande och skapar förutsättningar för  användningen och den tekniska förvaltningen.


• Byggherren bestämmer genom sitt val av samarbetspartner vilka kompetenser som involveras i processen.


En byggherre med vilja och kompetens har stora möjligheter att agera som aktör på en kundorienterad marknad. Som beställare kan byggherren bli en stark ledare och drivkraft för sektorns förnyelse och utveckling. En aktiv byggherrefunktion är avgörande för att sektorn ska utvecklas mot ökat ansvarstagande och bättre kvalitet samt ökad produktivitet och konkurrenskraft. Byggherrefunktionen kan utformas på olika sätt, med egna resurser eller med stöd av konsulter.


\"Omfattande ansvar på byggherren Byggherre är enligt plan- och bygglagen (PBL 1995) \"den som för egen räkning utför eller låter utföra byggnads-, rivnings- eller markarbeten\". ByggherreForum har vidgat deﬁnitionen till att \"byggherre är också den som tolkar och översätter den egna verksamhetens (nyttjarens) behov, förväntningar och önskemål till krav och förutsättningar för byggnads- och anläggningsprojekt baserade på samhällets villkor för hållbart byggande\".\"


\"Enligt PBL har byggherren som juridisk eller fysisk person ansvar för att \"se till att arbetena utförs enligt bestämmelserna i denna lag och föreskrift som meddelas med stöd av dess bestämmelser\". Ansvaret gäller funktion, gestaltning, tekniska lösningar och kontroll av genomförandet. Arbetsmiljölagen ger byggherren ansva- ret att samordna projektering och byggande så att arbetsmiljön är tillfredsstäl- lande både under byggtiden och under användningsskedet. Miljöbalken pekar på byggherren när det gäller tillstånd och skador under byggtiden samt deﬁnierar uppgiften att \"tillhandahålla lokal/bostad\" som en verksamhet som ska uppfylla miljöbalkens krav.\"


Byggherren företräder alltså både ägaren och slutkunden. Det är byggherren som ansvarar för att samtliga krav från ägare, kunder och samhället tillgodoses i ett byggnads- eller anläggningsprojekt, från idé till genomförande. Det är byggherren


som beställer byggbranschens tjänster och produkter, styr byggprocessen och ska- par förutsättningar för brukande och förvaltning under en lång användningstid.


Olika affärsidéer och organisation Byggherren kan vara ett statligt verk, en kommun, en industri eller en fastighets- ägare i form av ett företag eller en privatperson. Hos professionella byggherrar med kontinuerlig byggverksamhet är byggherrefunktionen som regel en tydlig del av organisationen. När det gäller kontinuerlig lokalanpassning ﬁnns byggherre- rollen ofta som en funktion inom den tekniska förvaltningens organisation för skötsel, drift och underhåll. Många så kallade engångsbyggare är formellt bygg- herrar i lagens mening, men väljer att handla upp en konsult för byggherrerollen eller låter entreprenören ta på sig även den funktionen.


\"I diskussioner om byggherrerollen används ofta begreppen brukarbyggherre, förvaltarbyggherre och försäljarbyggherre – med sina respektive olika krav och förutsättningar. Med brukarbyggherre menas företag inom till exempel industri- och kontorsverksamhet som använder fastigheter för ändamål som har stora krav på ﬂexibilitet, men utan krav på eget ägande. Förvaltarbyggherrar karakteriseras av långsiktig verksamhet med egen förvaltning av till exempel bostäder, offentliga lokaler eller olika typer av anläggningar. Försäljarbyggherrar (\"developers\") har som affärsidé att snarast efter avslutat projekt avyttra fastigheten till en annan ägare, till exempel en bostadsrättsförening.\"


\"Byggherrefunktionen är mycket viktig för helhetssyn och långsiktighet, oavsett vilken affärsidé som är aktuell och oavsett hur funktionen är organiserad. Synsät- tet gäller även tillämpningar inom \"facility management\" som uttryck för ett totalåtagande ur ett kundperspektiv, och för \"fastighetsföretagande\" som uttryck för en helhet ur ett ägarperspektiv. Byggherrerollen är då som regel kopplad till investeringar i nyproduktion och större ändringar samt rivning.\"


\"Byggherren i byggprocessen Ett projekt kan initieras på många olika sätt. Idéarbetets inledande fas syftar till att kartlägga förutsättningar och om det behövs en investering i en byggnad eller anläggning. Förstudiens principbeslut om att inleda en investeringsprocess kan sägas vara projektets starttidpunkt, och också den tidpunkt då byggherren träder in på arenan. Formerna för denna projektstart varierar mycket inom sektorn. I många fall är den formella beteckningen \"byggherre\" inte vedertagen förrän den används i samband med ansökan om bygglov.\"


Investeringsprojektet kallas i fortsättningen för byggprojektet. Det genomförs i form av en byggprocess som omfattar planering, projektering och byggande samt överlämnande till förvaltning. För ﬂergångsbyggherren är detta återkommande rutiner, vilket motiverar insatser för verksamhetsutveckling med utvärderingar och ständiga förbättringar.


Ett byggprojekt kan liknas vid en teaterföreställning med en ny pjäs som genom- förs utan repetition, på en ny scen och med nya skådespelare som inte känner varandra. Genomförandet är ett rollspel där varje aktör måste kunna sin roll, men också kunna spela sin egen roll i samverkan med övriga aktörer. Vid en total- entreprenad kan byggherrens roll jämföras med teaterchefens och författarens. Vid en delad utförandeentreprenad liknar byggherren mera regissören. Det är byggherren som väljer formen för genomförandet.


\"I byggherrens uppgift ingår att deﬁniera projektet, att skaffa de tillstånd som krävs och att säkerställa resurser, både ekonomiska och andra. Denna inledande fas kallas ofta \"produktbestämning\" och inkluderar ett programarbete i syfte att identiﬁera mål och krav på funktioner (strategiskt program) samt att översätta dessa i byggtermer (operativt program). Detta skede kan också innefatta förslag, som till exempel arkitektskisser och tekniska systemhandlingar.\"


\"Nästa fas kallas \"produktframställning\". Då genomför byggherren upphand- lingar av konsulter och entreprenörer för projektering och byggande. Beroende på vilken genomförandeform som har valts ska byggherren också leda genomföran- det och svara för idrifttagning och överlämnande till förvaltningsorganisationen. Byggherren ska dessutom se till att kontroll, besiktning och provning utförs i till- räcklig omfattning, och att kontrakterade villkor om dokumentation, garantier och andra åtaganden är uppfyllda. Till slut ska byggherren också utvärdera och återföra erfarenheter som utgångspunkt för förbättringar i kommande projekt.\"


\"Byggherren ska greppa hela kvalitetskedjan Rådet för byggkvalitet har illustrerat byggprocessen med en \"kvalitetskedja\". Den uttrycker ett synsätt som rymmer både \"rätt produkt\" (byggnad, anläggning, funktion) och \"rätt process\". \"Rätt\" är vad kunden i varje led i kedjan har beställt. Byggherren är den aktör som ska ta initiativet till ett samlat grepp som omfattar hela kvalitetskedjan, från kundernas krav till den levererade produkten, och dess- utom genomföra utvärdering och erfarenhetsåterföring.\"


\"Byggherrens ansvar för \"rätt användning\" kräver nära samarbete med den tek- niska förvaltningen. För att förvaltningen ska bli effektiv och resurssnål måste byggnaden eller anläggningen vara anpassad till kraven på skötsel, drift och underhåll. Det pågår arbete för längre garantier med avtal om så kallad garanti- förvaltning för att säkerställa leverantörernas villkor. Detta kommer att förstärka byggherrens uppgifter i samband med användningen. För verksamhetslokaler till- kommer vissa krav på ﬂexibilitet, eftersom det behövs anpassningar till ändrad eller ny verksamhet.\"


\"Byggherren måste greppa hela \"kvalitetskedjan\" som länkar samman alla de beslut och aktiviteter som fordras för att nå målet nöjda kunder och ständiga förbättringar.\"


\"I avsnittet \"Byggherren och omvärlden\" ﬁnns det mer att läsa om byggherrens relationer till ägare, kunder och samhälle samt branschens aktörer. Byggherrens mer speciﬁka uppgifter under processens olika skeden vidareutvecklas i avsnittet \"Byggherren i byggprocessen\" i Appendix.\"


\"Den ursprungliga betydelsen av ordet byggherre är \"den som härskar på bygget\" med rötter från 1600-talet. Byggherren svarade då för all produktion med hjälp av arkitekt och byggmästare, innan byggnaden/anläggningen överlämnades till en relativt passiv förvaltning. Idag är både tekniska lösningar och genomförande- processer mer komplicerade. Det ställer helt andra krav på helhetssyn, samverkan mellan specialister och medverkan av en aktiv förvaltning.\"


\"Byggherrerollen har en tid varit anonym, men genomgår idag en renässans när det gäller bostäder och anläggningar. Samtidigt väljer många industriföretag inom övrigt näringsliv att minska sin egen byggherrekompetens. Några stora ﬂergångs- byggherrar lyfter fram en kompetent byggherrefunktion som del av sin affärsidé. Fastighetsföretag söker en ny balans mellan byggande och förvaltning, där kom- petensen att agera byggherre kan betraktas som en resurs för både nyproduktion och ändringar. Engångsbyggherren är ofta hänvisad till extern kompetens, och har därför behov av att konsultmarknaden förnyas. En delvis ny aktörsgrupp ikläder sig byggherrerollen, nämligen konsulter och entreprenörer med \"manage- ment\"- och \"developer\"-inriktning.\"


Utmaningar för framtiden Inför framtiden möter byggherren nya utmaningar på många områden. Det gäller till exempel samhällets krav i lagstiftning och regelverk, teknisk utveckling och nya möjligheter genom IT-tillämpningar i processer och slutprodukter. Det gäller särskilt kraven på en hållbar utveckling där lokala opinioner gör sin stämma hörd på nya sätt. Det gäller också nya former för samverkan med både kunder och leverantörer. Längre garantier ställer nya krav på samverkan med förvaltningen.


Internationaliseringen och EU-samarbetet ökar möjligheterna till konkurrens i upphandlingar, men också utländskt ägande i Sverige och svenskt byggande ut- omlands i samband med export och bistånd. Det ställer nya krav på språk och kunskaper om andra länders regelverk och kulturer. Det ﬁnns också skäl att upp- märksamma skillnader i byggherrens status i olika länder, till exempel när det gäller synen på byggherrens respektive arkitektens ansvar.


Byggherrerollen behöver således utvecklas på många sätt med krav på ny och vid- gad kompetens med en internationell dimension. Byggherren måste alltmer förstå sin roll inom ägarens verksamhetsidé och sitt ansvar gentemot kunder, brukare, hyresgäster och samhälle – utöver uppgiften att styra byggprocessen. Detta ställer krav på bred kompetens med helhetssyn och förmåga att samverka. Samma krav på kompetens gäller också de personer och leverantörer som byggherren samar- betar med.


Byggherrerollens renässans fordrar således kompetensutveckling för både yttre och inre effektivitet och för anpassning till nya förutsättningar. Det är viktigt att förståelsen ökar inom hela sektorn både för byggherrens roll och för kraven på kompetens. Den ökade förståelsen måste skapas redan i grundutbildningen. En stärkt byggherrekompetens är avgörande för sektorns förnyelse, och den är nödvändig om det ska kunna ske en anpassning till samhällets krav på effektivi- tet, miljöhänsyn och andra kvaliteter.


Det är ytterst byggherrens kompetens, det vill säga kunskap och förmåga att agera, som avgör om en byggnad eller anläggning blir lönsam i ett långsiktigt perspektiv. Byggherren väljer lokalisering, utformning och tekniska egenskaper. Hans val är avgörande för kostnaderna för investering, drift och underhåll, men också för intäkter, samhällsnytta och värdet på fastighetsmarknaden. Med hänsyn till den långsiktiga lönsamheten måste byggherren också tänka på ﬂexibiliteten hos bygg- naden eller anläggningen så att det går att tillgodose nya behov som kan uppstå under den ofta mycket långa livslängden.


I Sverige ﬁnns det totalt närmare 700 miljoner kvadratmeter bostäder och lokaler av olika slag. Till det kommer infrastruktur för vatten och avlopp, hantering av avfall, energiförsörjning, transporter (bil, tåg, båt, ﬂyg) och kommunikationer (tele, IT). Den totala driftkostnaden uppskattas till närmare 150 miljarder kronor. Kostnader för underhåll och investeringar i byggnader och anläggningar uppgår för närvarande till storleksordningen 200 miljarder kronor per år.


I byggprojekt får investeringar i många fall konsekvenser i 50–100 år. Som bestäl- lare påverkar byggherrekollektivet både investeringar och årskostnad på ett sätt som kan illustreras med två enkla sifferexempel: – En minskning av den totala investeringskostnaden med i genomsnitt 1 procent skulle kunna åstadkommas till exempel genom ett annorlunda val av teknisk lösning eller upphandlingsform; det skulle innebära en total besparing på cirka 2 miljarder kronor per år. – En motsvarande minskning med 1 procent av den totala driftkostnaden, till exempel genom energihushållning, innebär en årlig besparing på cirka 1,5 mil- jarder kronor.


Miljöåtgärder integreras med andra investeringar Byggherren har också avgörande betydelse för omställningen till en hållbar sam- hällsutveckling. Bebyggelsen som helhet svarar för cirka 40 procent av energian- vändningen och närmare 50 procent av elanvändningen. Sammantaget hanterar sektorn närmare 50 procent av Sveriges totala miljöbelastning. En förutsättning för lönsamhet är att byggherren tillsammans med förvaltningen lyckas integrera nödvändiga miljöåtgärder med andra investeringar.


Byggherrens kunskap och förmåga till framsynthet har också stor betydelse för samhällsutvecklingen som helhet och för städernas utveckling. Byggherren är där- för en viktig aktör i planprocessen. Det här samhällsansvaret ställer krav på kom- petens i frågor som rör design och arkitektur, varsamhet i förändringar, respekt för beﬁntliga miljöer, skönhet och gestaltning i färg och form. Byggherrens kom- petens påverkar också vilket värde en byggnad får på den öppna fastighetsmark- naden beroende på dess kvalitet i vid mening.


Motiv för rekrytering och kompetensutveckling Byggherrens viktiga och delvis förändrade roll gör att behovet av ny och ökad kompetens är stort. Det motiverar ökade satsningar på kompetensutveckling ge- nom FoU och utbildning vid högskolor och universitet. Sektorn behöver tillföras nya kunskaper både genom nyrekrytering och genom vidareutbildning av redan verksamma byggherrar. Det är viktigt att byggherrar i ökad utsträckning är med och påverkar inriktningen av sektorns kompetensutveckling.


\"Byggherrens betydelse för förändring inom sektorn bekräftas i betänkandet \"Skärpning gubbar\" (SOU 2002:115), där det bland annat står: \"För att leda byggsektorns utveckling till bättre kvalitet och ökat ansvarstagande är det angelä- get att stärka byggherrerollen och utveckla byggherrekompetensen\". Uttalandet har bekräftats av regeringens byggsamordnare i ett förnyelseprogram.\"


\"Effekter på kort sikt På kort sikt och för skilda byggherrekategorier innebär en ökad satsning på kompetensutveckling möjligheter till förbättrad konkurrensförmåga genom bland annat: •  produktutveckling : kompetens att \"bygga rätt produkt\" ger ökat värde, ökad nytta och ökad lönsamhet genom nöjda kunder, hyresgäster och brukare/  nyttjare •  processutveckling : kompetens att \"bygga rätt\" genom effektiva processer ger lägre investeringskostnader och ökad kvalitet •  verksamhetsutveckling och ett internt företagsklimat som stimulerar rekry-   tering av kompetent personal.\"


Effekter på längre sikt Insatser för att främja FoU och utbildning kan betraktas som en investering med ett ﬂertal positiva nyttoeffekter för hela byggherrekollektivet. En effekt är att en större andel av sektorns FoU-verksamhet ägnas åt byggherrefrågor. Bland andra positiva effekter på lång sikt märks möjligheter till: • ökad styrka i förhandlingar med sektorns aktörer • ökad kompetens att delta i samhällsutvecklingen och påverka opinioner • ökad status på högskolan och inﬂytande på utbildning och FoU-miljöer • ökad rekrytering av studenter och forskare.


Fyra omvärldsrelationer utgör det kraftfält som byggherren måste kunna hantera under hela byggprocessen. Det gäller relationer till ägare, kunder, samhället och byggsektorn. Varje relation ställer speciella krav på kompetens.


Byggherren ska leda hela byggprocessen så att resultatet blir rätt objekt, på rätt plats, i rätt tid och till rätt kostnad. För att göra detta måste byggherren kunna hantera de krav som ställs från ägaren, kunderna och samhället.


Byggherrefunktionens kraftfält Byggherren måste ha kompetens att hantera aktuella krav och relationer till ägare, kunder/ nyttjare, samhälle och byggbranschens aktörer i byggprocessen. (Från Byggherren i fokus, IVA)


ägarperspektivet Byggherrefunktionen ska tillfredsställa de krav som ägarens verksamhetsidé innebär för projektet. Det innebär att investeringar i en byggnad eller anläggning måste uppfylla de krav på lönsamhet och ekonomiska villkor som gäller för ägarens verksamhet. Därför måste byggherren ha kompetens att förstå ägarens kärnverksamhet och innebörden av ägarens ekonomiska krav. Det gäller både privata och offentliga byggherrar, och lönsamhet kan uttryckas i både företags- och samhällsekonomiska termer.


ägarperspektivet inkluderar också en relation till den tekniska förvaltningen med dess krav i samband med skötsel, drift och underhåll. Förvaltningen är i praktiken ofta byggherrens uppdragsgivare och ägarens ombud.


Ur ägarperspektivet måste byggherrefunktionen: • förstå och kunna motivera en aktuell bygginvestering utifrån de värderingar  och ekonomiska krav som styr ägarens verksamhetsidé • förstå företagsekonomiska men även privat- och samhällsekonomiska värden,  analysmetoder och argument • förstå ekonomiska analyser av investeringar, årskostnader och intäkter i ett  livslängdsperspektiv • ha kunskap om ﬁnansieringsanalyser med olika krav på säkerhet från olika  ﬁnansiärer och ägandeformer • kunna hantera alternativ till ett föreslaget projekt, till exempel ett annat  objekt, leasing eller hyra, samt kunna argumentera för den valda lösningen • förstå det aktuella projektets roll i ägarens kärnverksamhet • känna till organisationsfrågor och affärsjuridik och förstå de ledningssystem  som tillämpas i ägarens kärnverksamhet • förstå hanteringen av osäkerheter och risker • känna till förvaltningsprogram för drift och underhåll och förstå förvalt-  ningens krav på handlingar och dokumentation.


Relationen till ägaren handlar till stor del om att förstå den part som kommer att använda objektet för sina syften när det väl är färdigställt. Därför får relationen olika innebörd om projektet gäller en anläggning eller byggnad för ägarens egen förvaltning, en bostadsfastighet som ska förvaltas av en bostadsrättsförening, en industrifastighet som ska ägas och användas av ett tillverkande företag, eller en kontorsbyggnad som ska förvaltas av ett fastighetsbolag som hyr ut kontorsyta. Det gäller inte minst förståelsen för tidsperspektivet.


Kundperspektivet Kundens krav är utgångspunkten för alla värdeskapande processer. Olika typer av kunder har olika möjligheter att formulera sina krav. Det ingår i byggherrerollen att svara för att samtliga kundkrav blir identiﬁerade – för både kända och pre- sumtiva kunder och verksamheter. Det blir alltmer vanligt att förvaltningen träder in som professionell representant för kunden och formulerar kundens krav till- sammans med krav ur det egna perspektivet.


Kundorientering förutsätter att man känner till kundernas önskemål, behov och betalningsvilja. Som regel får byggherrefunktionen på ett eller annat sätt ansvara för att kraven blir formulerade. Kraven kan gälla lokalisering, gestaltning, utform- ning och tekniska egenskaper, men också arbetsmiljö och dokumentation för användningen. Det kan också gälla speciella krav på innemiljö och energihushåll- ning. Eftersom livstiden för en byggnad eller anläggning normalt är lång måste kundperspektivet också ta hänsyn till framtida kunder. Det måste ﬁnnas ﬂexibili- tet för teknisk utveckling och alternativ användning i framtiden.


Ur kundperspektivet måste byggherrefunktionen: • förstå behovs- och marknadsanalyser samt kunders och brukares olika krav  med tanke på den aktuella verksamheten (inklusive traﬁkantkrav) • kunna värdera kundkrav i förhållande till kostnader och andra konsekvenser,  inklusive IT-användning och standardisering för detta • kunna översätta kundkrav och formulera dem i byggtermer • kunna föra en dialog med kunder i tidiga skeden och under byggprocessen,  samt använda ny teknik för att visualisera och simulera funktioner • känna till metoder för att veriﬁera ställda funktionskrav gentemot kunden.


Samhällets regelverk – lagar, normer och föreskrifter –  reglerar byggnaders och anläggningars utformning och funktion. De reglerar också delprocesser i genom- förandet av planering, byggande och förvaltning. Byggherrefunktionen ska svara för att samhällets spelregler följs. Men relationen till det omgivande samhället gäller också opinioner i frågor om estetik och miljö i vid mening.


Samhällsperspektivet innebär dessutom att byggherrefunktionen ska medverka till att den kompetens som byggherren behöver ﬁnns tillgänglig. Byggherrefunktionen har också ett särskilt ansvar för att bevaka helhetsperspektivet bland annat i sek- torns utbildning, forskning och utveckling samt standardisering.


Ur samhällsperspektivet måste byggherrefunktionen: • ha kunskap om samhällets krav som de uttrycks i lagar, förordningar och  normer samt ha kompetens att hantera dem • ha social kompetens att lyssna på lokala opinioner och kunna ge relevant  information under processens olika skeden • kunna hantera miljöfrågor, inte minst när åtgärderna gäller beﬁntlig bebyg-  gelse; byggherrens miljöansvar inkluderar även arbetsmiljö • kunna delta i formella och informella planprocesser och kunna hantera frågor  om samhällets infrastruktur, beredskap och robusthet • kunna tolka politiska mål och formulera dem i hanterbara krav • kunna medverka i genomförandet av FoU-resultat så att innovationer kan  prövas och komma till praktisk användning, till exempel genom demonstra-  tionsprojekt som också bidrar till erfarenhetsåterföring.


Branschperspektivet (beställarrollen) Byggherrefunktionen har rollen av beställare gentemot aktörerna i byggprocessen. Här gäller det för byggherren att ställa relevanta krav vid upphandlingar och följa upp dem i genomförandet. Det ingår att organisera och leda byggprocessen bero- ende på vilken genomförandeform byggherren väljer för upphandling av konsul- ter, entreprenörer och leverantörer. Detta förutsätter kompetens att hantera pro- cessens olika skeden med tillhörande regelverk och förmåga att välja lämpliga partner för att samverkan ska bli så effektiv som möjligt.


Ur branschperspektivet måste byggherrefunktionen: • kunna samarbeta med branschens olika parter och genomföra nödvändiga  upphandlingar samt styra och följa upp genomförandet • förstå och värdera tekniska lösningar ur ett livslängdsperspektiv vid val mellan  alternativ, bland annat med hänsyn till årskostnader och miljöaspekter • kunna hantera frågor som rör IT-användning och miljöanpassning både i  tidiga skeden och i byggprocessen • kunna svara för styrning av kvalitet, kostnader och kontroll ända fram till  idrifttagning och överlämnande till förvaltning och användning • förstå de regelverk av dokument och hjälpmedel som används inom sektorn;  utöver normer gäller det även standarder och bestämmelser • kunna hantera både tekniska och ekonomiska risker, inklusive skydd i form av  försäkringar och garantier • förstå genomförandeformer som bygger på samverkan med gränssnitt som  fördelar ansvar och risker med olika incitament för de deltagande parterna • kunna hantera anbudsvärdering som tar hänsyn till mjuka värden, till exempel  kompetens och trovärdighet för långsiktiga åtaganden • förstå användning av funktionskrav i entreprenader, inklusive former för uppföljning och veriﬁering


• kunna hantera ledningssystem för kvalitet, miljö och arbetsmiljö, som också  säkerställer den kvalitet som är beställd • kunna hantera krav på rutiner för överlämnande och idrifttagning, inklusive dokumentation, instruktioner för drift och underhåll samt garantiavtal som förutsätter samverkan med den tekniska förvaltningen.


Illustration av produktbestämningens och tidiga skedens betydelse för totalkostnaden sett i byggherrens livslängdsperspektiv. (Från Anläggningar i fokus, IVA)


I det här avsnittet diskuteras byggherrerollen i byggprocessens olika skeden: Pro- duktbestämning, Produktframställning och Produktanvändning. Dessa begrepp från Bygghandlingar 90 används som uttryck för ett friare synsätt än de traditio- nella begreppen utredning, program, projektering etc, som var för sig ofta har fått olika innebörd hos skilda byggherrar. Beskrivningen av uppgifter ger ytterligare förståelse för byggherrefunktionens kompetensbehov.


Produktbestämning Med produktbestämning menas den process som syftar till att deﬁniera den öns- kade byggnaden/anläggningen när det gäller krav på funktion, utformning och tekniska egenskaper. För byggherren domineras detta skede till stor del av uppgif- ten att identiﬁera, formulera och kommunicera relevanta krav.


Strategiskt och operativt programarbete Programarbetets övergripande syfte är att i samordnad form uttrycka aktuella krav, alltifrån verksamhetsrelaterade krav på en övergripande nivå i tidiga skeden till byggrelaterade krav på en detaljerad nivå i senare skeden av byggprocessen. Programverktyget utgör därför ett av byggherrens viktigaste redskap för att for- mulera och följa upp sina krav genom byggprocessen.


Programarbete genomgår för närvarande något av en renässans och röner stort intresse i internationell FoU-verksamhet. En orsak är att styrning i lagar och nor- mer har förändrats till ett ökat ansvar på byggherren, tillsammans med nya krav på samråd och nya möjligheter till kundorientering. ökade krav på anpassning till verksamheters snabba förändringar har också ökat programarbetets betydelse. Dessutom har ny teknik medfört att traditionell indelning i skeden har ersatts av kontinuerliga och iterativa processer.


Lokalförsörjning är ett exempel där programarbetet ytterst handlar om att formu- lera relationerna mellan verksamhet och plats, mellan verksamhetsutveckling och lokalplanering. Eftersom lokalerna ska tillgodose verksamhetens behov måste dessa behov formuleras i tidiga skeden och genomsyra hela processen. Program- mets utformning är en avgörande framgångsfaktor.


Programarbetet består dels av en kontinuerlig strategisk process som är relaterad till verksamhetens utveckling, dels av en operativ process som är relaterad till det aktuella projektet. I programarbetet möts således två världar. Det är å ena sidan en verksamhetsstyrd förändringsprocess där programarbetet syftar till att på bästa sätt fånga upp och artikulera verksamhetens behov. å andra sidan ska samtidigt behoven översättas till tydliga förutsättningar för konkreta lokalförsörjnings- projekt som har en början och ett slut.


Byggherren måste ha förmåga att agera i detta möte mellan den dynamiska verk- samhetsutvecklingen och en projektstyrd byggprocess. I uppgiften att tillgodose verksamhetens aktuella behov ingår att hålla alternativa valmöjligheter öppna så länge som möjligt, och samtidigt beakta att de allvarligaste felen uppstår i sam- band med förändringar under pågående byggprocess.


Det strategiska programarbetet resulterar bland annat i en anpassad beskrivning av verksamheten och ett översiktligt lokalprogram. Eftersom all verksamhet för- ändras över tiden ställs det också krav på generell och ﬂexibel lokalutformning. Med detta synsätt blir lokalförsörjningen en del i verksamhetsplaneringen vilket innebär att byggherren är en strategisk resurs i verksamhetsutvecklingen.


Programarbetet bör också resultera i tydliga projektmål som klargör projektets bärande idé och vilka problem det syftar till att lösa. Denna målformulering bör ingå i projektdirektiven som utgör de styrande förutsättningarna för byggherren


och det operativa programarbetet. Operativt programarbete är projektspeciﬁkt. Det syftar till att precisera mål, villkor och förutsättningar för byggprocessen. Arbetet sträcker sig över byggprocessens tidiga skeden.


\"Det operativa programarbetet ska inledningsvis identiﬁera verksamhetens (kun- dens/nyttjarens) behov i detalj, inklusive dess krav på samband och tekniska egen- skaper. Denna fas av programarbetet kan för lokaler dokumenteras i ett \"lokal- program\". Uppgiften är också att vidareutveckla kraven i relation till den valda platsen och övriga krav från ägare, förvaltare och samhälle. Ett \"byggnadspro- gram\" inkluderar som regel en programskiss (rumsfunktionsskiss) som illustrerar en möjlig lösning av lokalprogrammet. I byggnadsprogrammet ingår även krav på tekniska system och byggnadsdelar.\"


Program kan utformas på många olika sätt med varierande detaljnivå. Val av ambitionsnivå och metod för programarbetet beror av byggherrens erfarenhet av verksamheten samt av projektets typ, storlek och komplexitet. Större byggherrar har som regel egna företagsunika standardprogram som också inkluderar krav relaterade till företagets verksamhetsidé och tillhörande värderingar. Detta slag av standardiserad upprepning främjar effektivitet och är ofta imageskapande.


Byggherrefunktionen måste ha kompetens att hantera förekommande metoder för programarbete, utöver kunskap om den egna organisationens standardprogram. Behovet av kunskap gäller metoder för insamling och analys av information om verksamheter samt metoder att utveckla samband mellan verksamhetens krav och lokalbehov. Det gäller också användning av till exempel arkitekttävlingar som stöd för idéutvecklingen under programarbetet.


För anläggningar är Vägverket och Banverket exempel på byggherrar med egna rutiner för sitt programarbete som här kallas Förstudie och Utredning som leder fram till Arbetsplan respektive Järnvägsplan. I processen sker dels ett strategiskt programarbete i förhållande till traﬁksystemens utvecklingsbehov och den till- gängliga budgeten, dels en operativ process som syftar till att utveckla det kon- kreta projektet. Projektet identiﬁeras i mötet mellan dessa delar och det är i detta möte som byggherrerollen blir tydlig och projektdirektiven kan formuleras.


\"Kravhantering Byggherrefunktionens unika uppgift är att deﬁniera kraven från ägare, förvaltare, kunder och samhälle samt kommunicera dessa krav i program och förfrågnings- underlag. Som beställare är byggherren \"kund\" i byggprocessen, det vill säga den som ska formulera kraven på funktion, miljö och andra kvaliteter i upphand- lingar samt se till att dessa krav blir veriﬁerbara mål för genomförandet.\"


Utgångspunkt är verksamhetens krav. En del av dem är absoluta till sin karaktär, medan andra är mer subtila eller uttryck för personliga värderingar. Vissa krav kan vara förhandlingsbara. I tidiga skeden är kraven ofta vagt uttryckta som öns- kemål, behov och allmänna restriktioner. Byggherrefunktionen måste ha kompe- tens att hantera dessa olika typer av krav.


\"Innan deﬁnitiva krav fastställs måste deras konsekvenser vara värderade och accepterade. Byggherren har i det sammanhanget ett eget ansvar att värdera ställda krav och även säkerställa att det ﬁnns betalningsvilja för kraven. Till denna värdering hör att bedöma rimligheten i gjorda prognoser och analyser av osäkerheter – risker och möjligheter. Vidare måste byggherren värdera enskilda krav utifrån en helhetssyn som också inkluderar ett livslängdsperspektiv samt analysera hela \"kravbuketten\" med avseende på inbördes konsekvenser.\"


Kraven kan exempelvis inom anläggningssektorn indelas i fyra kategorier: •  Funktionskrav . Dessa krav formulerar anläggningens funktion som del i  infrastrukturen och byggherrens tolkning av krav från prioriterade kunder.


•  Tillåtlighetsrelaterade krav , det vill säga krav som är bestämda av villkor i  formella tillstånd eller relaterade till acceptans gentemot olika opinioner.


•  Systemtekniska krav . En anläggning ingår i ett överordnat system, till exempel  järnväg, vars systemkrav bestäms av systemets huvudman.


•  Byggnadstekniska krav . Generella tekniska krav och restriktioner på utform-  ning och utförande enligt normer och regelverk.


För byggnader kan en motsvarande indelning av krav göras enligt följande: •  Verksamhetsspeciﬁka krav , det vill säga krav som måste uppfyllas för att  byggnaden ska kunna användas för sitt avsedda ändamål.


•  Byggnadsspeciﬁka krav , det vill säga krav som måste uppfyllas för att byggnaden ska vara en bra byggnad och uppfylla gällande regelverk. Hit räknas även krav som är relaterade till ägare och förvaltare samt krav som är relaterade till den aktuella platsen, bygglov och lokala föreskrifter.


Programkrav kan beskrivas som föreskrivande tekniska speciﬁkationer vilket ligger nära till hands för en erfaren byggherre med kända lösningar. Krav kan även beskrivas i termer av funktion med visst utrymme för innovativt tänkande. Ur utvecklingssynpunkt är funktionskrav att föredra i tidiga skeden.


Programhandlingar överenskomna krav dokumenteras i program som blir en gemensam plattform för alla aktörer. Programmet får på det sättet karaktär av måldokument för den efterföljande produktframställningen och även för användningen. Ofta förekom- mer följande programhandlingar: • Lokalprogram med verksamheter, krav på samband och lokalbehov, inklusive Rumsfunktionsprogram med speciﬁkationer av egenskapskrav


Rollspel och samverkan  Byggherren svarar för att byggprocessen fångar upp samtliga krav och tillgodoser dessa så att den färdiga byggnaden/anläggningen motsvarar projektets mål.


(Från Byggnaden i fokus, IVA) • Miljöprogram med särskilda krav ur ett miljöperspektiv • Förvaltningsprogram med krav ur drifts- och underhållsperspektiv • Byggnadsprogram där programkraven knyts till den valda platsen (nyproduk-  tion) eller beﬁntliga lokaler/anläggningar (ändring).


Byggnadsprogrammet innehåller en sammanställning av de väsentliga krav som byggnaden ska uppfylla och utgör det samlade underlaget för den fortsatta pro- jekteringen. Den tänkta byggnaden bör i det skedet vara genomlyst från arkitekt- synpunkt och ofta även ur systemteknisk synpunkt för att ge det nödvändiga beslutsunderlaget. Programmet innehåller också uppgifter om projektets mål och idémässiga innehåll samt faktauppgifter, värden och spelregler för projektet.


Till programarbetet hör också att skaffa tillstånd eller åtminstone förbereda en process för tillståndsfrågor som också inkluderar acceptans i omgivningen. Myn- digheternas krav på underlag för dessa tillstånd kan vara betydande och därige- nom styrande för hela byggprocessen. Det gäller till exempel krav relaterade till bygglov enligt PBL som kan bestå av väl preciserade förutsättningar för mark- anvisning och i vissa fall förutsätta ändring i gällande detaljplan. Det gäller också miljöprövning i vissa typer av anläggningsprojekt.


\"För anläggningar har särskilda former skapats med hänsyn till de speciella krav på tillstånd enligt miljöbalken och samråd enligt PBL som ofta är aktuella. För vägar och järnvägar kan till exempel \"produktbestämningen\" betraktas som av- slutad genom den arbetsplan respektive järnvägsplan som ligger till grund för fastställelse enligt Väglagen (VL) respektive Lagen om byggande av järnväg (JvL). Här är det också särskilt viktigt att byggherren har kompetens att hantera kraven på samråd med intressenter och berörda opinioner.\"


Framtagna program är alla viktiga dokument i byggprocessen som underlag för såväl interna beslut om projektdirektiv som för byggherrefunktionen inför fort- satt arbete under produktframställningen. Fastställda lokal- och byggnadspro- gram ger successivt förbättrade underlag för kalkyler och beslut om budget. För avtal med framtida hyresgäster är dessa program också viktiga som underlag. Programmen utgör även underlaget för byggherrens veriﬁkation av projektet.


Byggnadsprogrammet kan användas som underlag för förhandskontakter och ansökan om bygglov och tillstånd enligt miljöbalken. Det kan behöva komplette- ras beroende på speciﬁka krav som till exempel miljökonsekvensbeskrivningar och frågor rörande gestaltning och andra villkor i detaljplan. Byggnadsprogram- met kan också användas direkt i förfrågningsunderlag för upphandling av ett totalåtagande.


Illustration av skeden och traditionella entreprenadformer. (Från Byggnaden i fokus, IVA)


\"I sektorns gemensamma regelverk ﬁnns två principiellt olika förfaranden: • Byggherren gör separata upphandlingar av konsulter och entreprenörer, det  vill säga en \"utförandeentreprenad\" på basis av bygghandlingar (AB04).\"


\"• Byggherren gör en samlad upphandling av projektering och byggande, det vill säga en \"totalentreprenad\" på basis av byggnadsprogrammet (ABT94).\"


\"Med \"produktframställning\" menas projektering och byggande sett som en helhet efter det att produktbestämningen är avslutad. Byggherren är spelförare och av- gör hur genomförandet ska organiseras, vilka aktörer som ska medverka och hur dessa ska upphandlas. Byggherren som förändringsagent och aktiv beställare måste därför ha förmåga inte bara att ställa relevanta och veriﬁerbara krav utan också säkerställa att dessa verkligen uppfylls i den levererade byggnaden eller anläggningen.\"


Genomförandeformer För byggherren handlar genomförandet till stor del om upphandling av olika tjänster från konsulter, entreprenörer och leverantörer av skilda slag. Denna upp- handling är till sitt väsen en process för att välja personer, precisera vad som ska göras och under vilka förutsättningar samt komma överens om priset. För upp- handling av projektering och byggande tillämpas ett antal etablerade former inom sektorn där byggherrens val bland annat beror av projektets karaktär, marknaden och den egna kompetensen.


Var och en av de olika handlingar som tas fram under processen kan göras till förfrågningsunderlag för upphandling av det fortsatta arbetet. En ytterlighet är att använda byggnadsprogram eller till och med lokalprogram som underlag för ett totalåtagande. En annan ytterlighet är att byggherren leder projekteringen och använder bygghandlingarna som underlag för en delad entreprenad där byggherren själv till och med kan svara för upphandling av byggmaterial.


För vissa typer av projekt är den så kallade systementreprenaden ett sätt att sti- mulera helhetssyn och samverkan. Här avses ett förfarande där byggherren driver programskedet fram till väl utvecklade systemhandlingar som underlag för upp- handling av detaljprojektering och byggande.


\"Spänningen mellan byggherrens krav på egen handlingsfrihet och kraven från konsulter och entreprenörer på incitament för kreativitet, utveckling och kvalitet driver fram efterfrågan på alternativa upphandlingsmodeller. Den så kallade funk- tionsentreprenaden är ett exempel som vunnit gehör i många fall. \"Construction Management\" och olika former av \"Partnering\" som nyttiggör värdet av långsik- tiga relationer är andra exempel. För Sverige nya former är olika varianter av BOT och BOOT (Build, Operate, Own, Transfer) som också inkluderar ﬁnansie- ring och drift.\"


De nya samverkansformerna ger nya möjligheter men förutsätter en aktiv bygg- herreroll och ställer nya krav på byggherrefunktionens kompetens att genomföra upphandlingar och agera som spelförare i processen. Byggherrens roll som för- ändringsagent innebär också ett ansvar att utveckla hållbara leverantörsmark- nader både när det gäller kompetens och konkurrens.


\"Designprocess för \"rätt produkt\" Med \"rätt produkt\" avses här den byggnad eller anläggning (nyproduktion eller ändring) som uppfyller samtliga ställda krav till en kostnad som både byggherren och slutkunder kan acceptera.\"


Det är byggherren som väljer aktörer och skapar förutsättningar för samverkan mellan specialister under projekteringen – arkitekter, konstruktörer, bygg- och installationstekniker samt andra specialistområden som till exempel rör geotek- nik, grundläggning, markfrågor och ytskikt. Designteamets sammansättning och funktion är en avgörande framgångsfaktor.


Arkitektur kan uttryckas i egenskaper som funktion, estetik, form, färg och utformning i förhållande till ställda krav på byggnaden. I samarbetet med övriga specialister är arkitekten som regel den som närmast företräder bygg- herrens krav vad gäller helhetssyn och samband mellan verksamheter.


Byggteknik avser bland annat grundläggning, stomsystem och klimatskal med olika byggnadsdelar som ytter- och innerväggar, golv och tak, dörrar och föns- ter samt ytskikt av skilda slag. För anläggningar som exempelvis broar och tunnlar är konstruktörer och geotekniker viktiga specialister.


Installationsteknik avser de system som tillsammans med byggtekniken ska uppfylla de krav på inomhusklimat och teknisk service som människor och verksamheter ställer. Det gäller både klimatstyrande och betjänande installationer samt system för styrning och övervakning.


Projekteringen inleds med en utredande fas med utgångspunkt från byggnads- programmet för att välja alternativ bland tänkbara systemlösningar. Dessa sys- tem- eller förslagshandlingar ger grundläggande systemteknisk utformning som utgångspunkt för efterföljande detaljprojektering då byggnadsdelarna successivt preciseras i sina detaljer. Detaljprojekteringen redovisas i bygghandlingar.


Designarbetet vid såväl ändring som nybyggnad innehåller en iterativ process för optimering av grundelementen arkitektur, teknik och ekonomi, inklusive frågor om miljö och andra kvaliteter. För ett gott resultat får inte någon av dessa fakto- rer undervärderas och inte heller ges omotiverat stor vikt. Vidare måste processen säkerställa att gjorda avvägningar leder mot önskat mål.


Samverkan är alltså nödvändig. Här erbjuder användning av tredimensionell CAD-teknik en ny mötesplats för samtliga berörda, där man i datorn uppför en virtuell byggnad som sedan kan göras tillgänglig genom olika gränssnitt för skilda behov, inklusive tid som fjärde dimension. En jämförelse kan göras med de trä- modeller som byggdes innan ritningar blev ett sätt att kommunicera.


För byggherren erbjuder simulering nya möjligheter att skapa gemensamma syn- sätt och förståelse för alla inblandade, inklusive ägare, blivande användare och lokala opinioner. Simuleringen ger till exempel underlag att utifrån ställda krav diskutera samverkan mellan utformning, byggteknik och installationer för att undvika kostsamma konsekvenser av suboptimerade system.


Byggherren måste också under designprocessen driva nödvändiga processer för interna beslut, tillstånd hos berörda myndigheter och samråd med blivande för- valtning och användare. Dessa processer påverkar varandra, och byggherren an- svarar för att de koordineras. För anläggningar är acceptansprocessen ofta en avgörande framgångsfaktor som utöver formella krav på samråd och tillstånd också inkluderar en informell hantering av risker relaterade till lokala opinioner och förändringar i politiska värderingar.


\"Rätt process\" under byggskedet Byggskedet kan indelas i arbete med mark, stomme, installationer och inredning, som bland annat innefattar planering, inköp av material och komponenter samt genomförandet på byggarbetsplatsen.\"


Byggherren som beställare styr det speciﬁka projektet men påverkar också aktö- rernas utveckling och förmåga att på effektiva sätt samverka i processen. Det är ytterst byggherrefunktionen som kan skapa förutsättningar och incitament för kreativitet, kompetens och teknisk utveckling hos aktörerna. Tydliga beställar- krav och tydliga spelregler är avgörande, vilket ställer stora krav på byggherrens förfrågningsunderlag och kompetensen hos byggherrens konsulter.


I processen ﬁnns inbyggt ﬂera motstridiga önskemål som byggherren måste kunna hantera. Ett exempel är motsättningen mellan att å ena sidan kunna möjliggöra sena beslut, ändringar av krav, anpassningar till nya situationer och så vidare, och att å andra sidan gentemot såväl konsulter som entreprenörer kunna tillhanda- hålla ett ostört förlopp för en maximalt rationell process. Förmågan att hantera ändrings- och tilläggsarbeten avgör ofta projektets slutkostnad.


Byggherren har också stor betydelse för möjligheterna till effektivisering inom ramen för etablerade roller och genomförandeformer, bland annat genom utveck- ling av former för överföring av information mellan olika skeden. Dessa över- föringspunkter är kritiska och har kopplingar till avgörande beslut i parallella besluts- och acceptansprocesser. Det gäller också andra möjligheter till effektivise- ring som bygger på ökad samverkan och som förutsätter att byggherren organise- rar processen så att detta stimuleras.


\"Stora insatser pågår inom sektorn som helhet i syfte att effektivisera processerna, öka produktiviteten och sänka produktionskostnaderna. Tidsaspekten är viktig. Byggherrens krav på kort produktionstid kan motiveras av räntekostnader och intäkter från användningen men får konsekvenser för genomförandet som måste beaktas. Tiden för produktframställning kan kortas genom parallella aktiviteter, ökad förtillverkning och bättre planering, men vissa krav på tider är tekniskt be- stämda. Ett delmål för en industrialiserad byggprocess är \"kortare tid på bygget\", det vill säga mindre hantverk och mer av montage på arbetsplatsen.\"


I utvecklingen av incitament för samverkan är det viktigt att klargöra aktörers olika ansvar. Byggherren är alltid ytterst ansvarig, men det är inte lika tydligt hur ansvaret förs vidare på aktörerna i processen. Många byggherrar med egen tek- nisk kompetens väljer att behålla det samlade ansvaret, medan andra gärna vill handla upp ett odelat ansvar. Frågan om ansvar förstärks av den utveckling som pågår mot längre garantier och garantier som styrmedel.


Veriﬁering I byggherrens beställarroll ingår att följa upp processen och säkerställa att den slutliga produkten motsvarar ställda krav. Detta fordrar kompetens att värdera och följa upp hur aktörerna tillämpar ledningssystem i sina processer. Det är vik- tigt att överenskomna synsätt förs vidare i upphandlingar av underentreprenörer. Byggherren har viss möjlighet att styra detta genom att ställa krav på huvudentre- prenörens ledningssystem.


\"Under senare år har olika system för kvalitets- och miljöledning introducerats (till exempel FR 2000, ISO 9000, ISO 14000), och ﬂera företag är certiﬁerade som ett led i kvalitetsutvecklingen av verksamheter och processer. Byggherren kan främja denna utveckling genom att ställa krav på sådana system. Men det måste påpekas att \"produktens\" egenskaper, det vill säga byggnadens eller anläggningens kvali- tet, helt styrs av byggherrens unika krav i respektive projekt.\"


De kravspeciﬁkationer som utarbetas i programskedet bör väsentligen vara for- mulerade så att de uttrycker krav på byggnadsdelars funktion. I den följande designprocessen preciseras kraven successivt, samtidigt som utformning och tekniska lösningar läggs fast. Det är byggherrens uppgift att säkerställa att dessa lösningar uppfyller kraven.


Byggherren måste också säkerställa att utförandet under byggskedet blir riktigt och att kontroll sker enligt PBL, som bland annat inkluderar kvalitetsansvarig och fastställd kontrollplan. Löpande uppföljning bygger på entreprenörens egen- kontroll i kombination med fortlöpande besiktningar. Former för löpande kon- troll, slutbesiktning och garantibesiktning ingår i sektorns standardregelverk till exempel AB04, Allmänna bestämmelser 2004.


Byggherrens uppföljning avslutas således med vedertagna former för entreprenad- besiktningar med bland annat slutbesiktning när entreprenaden är klar och en garantibesiktning inför garantitidens utgång.


Byggherren svarar slutligen för nödvändiga kontroller för att veriﬁera att samtliga krav är uppfyllda i samband med idrifttagning och överlämnande till förvaltning och användning. Samtliga dessa avtalade veriﬁeringsmoment erbjuder möjlighet till mätningar för utvärdering och erfarenhetsåterföring till lärande för både byggherrefunktionen och övriga aktörer.


Information IVAs Byggherreråd har i sitt arbete betonat vikten av information under hela byggprocessen. För att en byggherre ska kunna förvänta sig att krav ska följas är det helt nödvändigt att informera om kraven. Information blir i den här meningen helt avgörande för framgång. Men information är inte detsamma som kunskap. När en aktör informeras om krav som byggherren ställer förutsätts han ha möjlig- het och förmåga att omvandla informationen till relevant kunskap. Vidare är det uppenbart att om existerande kunskap inte används så ﬁnns det stora risker för fel. Detta ställer stora krav på pedagogisk kompetens.


\"Produktanvändning Byggherrerollens uppgift avslutas när byggnaden eller anläggningen överlämnas till förvaltning och användning. \"Rätt byggnad eller anläggning i användning\" inkluderar för byggherren också dokumentation för förvaltningen, instruktioner för drift och underhåll, garantiavtal samt eventuellt avtalad utbildning av service- personal.\"


Med teknisk förvaltning avses i detta sammanhang organisation och rutiner för att säkerställa byggnadens eller anläggningens funktion, det vill säga uppgiften att svara för skötsel, drift, reparationer och underhåll samt ge avtalad service till användarna på ett kostnadseffektivt sätt. Förvaltningen kan utövas i egen regi eller genom upphandling i större eller mindre omfattning. Det tillämpas även former där leverantörerna svarar för driften under viss tid.


I förvaltarrollen ingår också att svara för kontinuerlig anpassning till förändrade krav och behov. Värdering av beﬁntliga byggnader/byggnadsdelar/anläggningar och analys av åtgärder kräver särskild kompetens för val mellan driftoptimering och mer eller mindre omfattande ombyggnad eller rivning. Beslutad ändring kan beroende på omfattningen utföras inom förvaltningen eller som uppdrag till en byggherrefunktion. Projektering och genomförande av ändringsarbeten är ofta tekniskt svårare än nyproduktion – i vissa fall är ändringen av sådan art att den initierar en ny förstudie inom ramen för det strategiska programarbetet.


Idrifttagning och överlämnande När byggprocessen är avslutad överförs ansvaret för byggnaden eller anlägg- ningen från byggherrefunktionen till en förvaltningsorganisation. Rollspel och former för hur detta ska gå till varierar mellan olika företag och verksamheter men bör vara preciserade i byggherrens projektdirektiv. Till överlämnandet hör också frågor om försäkringar och garantier som bygger på avtalade ansvarsför- bindelser med leverantörerna.


\"I vissa organisationer genomförs ett reglerat övertagande eller en övertagande- besiktning i samband med det formella överlämnandet från byggherren till för- valtningen. Inom till exempel Banverket gäller följande: \"övertagandebesiktning utförs för att konstatera att anläggningen är producerad enligt uppdrag till bygg- ansvarig (projektchef) och att den uppfyller gällande kvalitetskrav samt att rela- tionshandlingar ﬁnns i föreskriven omfattning. Efter godkänd besiktning övertas anläggningen av beställaren (regionchef etc) och överlämnas till banområde för drift och underhåll. Därmed avslutas investeringen\".\"


Kraven på dokumentation bör tydligt framgå i byggherrens förfrågningsunderlag och i upprättade kontrakt. Det kan gälla detaljerade föreskrifter om ritningar, beräkningar, beskrivningar och materialdokumentation samt uppmätningar och beskrivning av hur byggarbetena har fortlöpt. Begärd dokumentation samlas i en förvaltningshandling som också ingår i övertagandet.


Förvaltningen kan således vara mer eller mindre aktiv under byggprocessen. Från byggherrens helhetsperspektiv är det väsentligt att förvaltningens behov och krav genomsyrar produktbestämningen och att förvaltningen förbereder sig för över- lämnandet genom att följa produktframställningen.


Kraven på samverkan mellan byggherrefunktionen och förvaltningen ökar vid tillämpning av längre garantier genom att avtal med entreprenörer och leveran- törer måste innehålla former för skötsel, drift och underhåll med tillhörande kvalitetssystem enligt villkoren i ställda garantiåtaganden.


Garantiavtal Byggherren svarar för att avtal med ägarens krav på garantier inkluderas i upphandlingar och överlämnande till en sk garantiförvaltning. (Från Rådet för byggkvalitet, BQR)


Erfarenhetsåterföringen är viktig. För att byggherrefunktionen ska kunna ta hän- syn till förvaltningens behov och dra nytta av erfarenheterna från drift och under- håll måste byggherrens förståelse för förvaltningen öka. Förvaltningens medverkan i utvärderingar av byggnads- och anläggningsprojekt är därför angelägen.


Behovet av kompetensutveckling för byggherrefunktionen rör många områden och ﬂera olika utbildningsnivåer. För individen måste synsättet livslångt lärande vara vägledande, eftersom grundutbildningen endast inleder en karriär med ökande krav på såväl teoretisk kunskap som praktisk erfarenhet. Här fokuseras teknisk utbildning, men även ekonomer och andra samhällsvetare har betydande arbetsuppgifter inom en utvecklad byggherreroll.


Grundutbildning . Grundutbildningen inom samhällsbyggnad avser dels arkitekter och civilingenjörer (180 poäng) med olika inriktningar, dels utbildningen av högskoleingenjörer (120 poäng). En övergång till kandidat- och magisterexamen diskuteras och är beslutad på vissa skolor. På många håll ges introduktionskurser om samhällsbyggnad för att tidigt skapa förståelse för helhetssyn och samverkan. I dessa kurser har byggherrerollen en given plats.


För arkitekter och civilingenjörer används olika slag av projektarbete som en del i undervisningen. Här uppmärksammas värdet av projekt som särskilt behandlar byggherrefunktionens uppgift att ta fram skilda program och förfrågningsunder- lag. Detta gäller samtliga inriktningar och inkluderar även kontakter med verk- samma byggherrar för stöd i undervisning, praktik och examensarbete.


Vid de tekniska högskolorna ﬁnns avslutande inriktningar om förvaltning och management. Här bör också byggherrerollen ges ett betydande utrymme för att skapa förståelse för byggherreperspektivet. Det är viktigt att också utveckla möj- ligheten till en processinriktning som integrerar en utbildning om byggherrefunk- tionen med kunskaper om förvaltning och projektledning, det vill säga en bred managementutbildning för samhällsbyggnad.


\"Forskarutbildning . Det ﬁnns behov av forskarutbildade personer inom byggherre- rollen och fastighetsföretagandet som helhet. Vid sidan av traditionella disciplin- ära inriktningar ﬁnns ett relevant utbud i forskarskolan \"Competitive Building\" om beställarrollen och andra managementfrågor. Dessa kurser är också tillgäng- liga för yrkesverksamma. Här ﬁnns också möjlighet att utveckla frågor om byg- gande och förvaltning ur ett byggherreperspektiv liksom internationella aspekter som rör byggherrerollen.\"


Efterutbildning . Sektorns utbud av fort- och vidareutbildning för byggherre- funktionen är begränsad till vissa kortare kurser för olika delfrågor. För högre chefer erbjuder IFL en företagsledarutbildning för byggsektorn (SBL) som också tar upp byggherrefrågor. BFAB har utvecklat en särskild kurs för byggherrar. Inom högskolorna har efterutbildningen generellt begränsat utrymme, men det ﬁnns vissa enstaka kurser och även påbyggnadsprogram (20–40 poäng) som del- vis berör byggherrerollen.


\"ByggherreForum lyfter fram fortbildningens betydelse och har därför tagit initia- tiv till ett nationellt akademiskt utbildningsprogram, \"Byggherremaster\" (arbets- namn). Det kommer att utvecklas under år 2005 tillsammans med berörda hög- skolor med ett innehåll som i princip motsvarar det kunskapsbehov som illustre- ras i denna informationsskrift.\"


\"Praktik . Den vanligaste karriärvägen för i dag verksamma byggherrar och specia- lister inom en byggherrefunktion är en bred grundutbildning och en egen praktisk erfarenhet från såväl konsult- och entreprenörsledet som förvaltning. Praktisk erfarenhet inom ramen för ett livslångt lärande är nödvändig och det är i såväl sektorns som företagens och individers intresse att möjligheter skapas till karriär- vägar som inkluderar \"trainee-program\" och \"job-rotation\".\"


\"FoU-verksamhet . Byggherrefunktionen har lyfts fram i den del av sektorns FoU- verksamhet som ﬁnansieras av Formas genom de relevansstyrda utlysningarna tillsammans med Byggandets Innovationscentrum, BIC. Som underlag för dessa utlysningar har ByggherreForum tagit fram ett FoU-program kallat \"Byggherren som förändringsagent\". Det måste dock konstateras att resurserna är otillräck- liga. Det gäller både de delar som ﬁnansieras med statliga medel genom högskolor och forskningsﬁnansiärer, och de delar som ﬁnansieras kollektivt av sektorn och av enskilda företag. ByggherreForum har i samverkan med IVA arrangerat ett seminarium \"FoU för byggherrar\" för att diskutera dess frågor.\"


En kartläggning av pågående FoU-verksamhet visar att betydande insatser nu görs på högskolorna för att stärka byggherrerollen och utveckla byggprocessen ur ett byggherreperspektiv. ByggherreForum deltar bland annat aktivt i projekt om utveckling av arbetsverktyg för längre garantitider och utveckling av en modell för utvärdering av byggnads- och anläggningsprojekt.


ByggherreForum deltar aktivt i utvecklingen av en modell för utvärdering av byggnads- och anläggningsprojekt ur ett byggherreperspektiv. (Från förstudien till Best Practice Projekt 2004, BQR)


Kraftsamling . Behovet av en förstärkt kompetensutveckling för byggherrens roll och funktion omfattar således ett ﬂertal frågor och aktörer. ByggherreForum har därför fastställt ett verksamhetsprogram med mandat för Arbetsgruppen för FoU och högskolekontakter att fortsätta sitt engagemang i dessa frågor.


ByggherreForum är en intresseförening för professionella byggherrar med ända- mål att företräda, tillvarata och driva medlemmarnas partsintressen av generell och gemensam karaktär avseende byggherrerollen för såväl fastighetsägare, fastighetsförvaltare som nyttjare av byggnader och anläggningar.


Föreningens övergripande mål är att tillvarata byggherreintressen och bidra till vidareutveckling av en väl fungerande och konkurrenskraftig byggmarknad. Det praktiska arbetet åt medlemmarna utförs av ByggherreForum Service AB (servicebolaget) som ägs av ByggherreForum.


Upphandling och avtalsvillkor Till byggherrarnas arbetsuppgifter hör att genomföra upphandlingar och träffa avtal med entreprenörer, konsulter och leverantörer. För goda relationer med dessa parter fordras klara kontraktsvillkor med rimlig balans liksom hjälpmedel av annat slag.


Föreningen genom servicebolaget medverkar vid utformningen av sådana kon- traktsvillkor och hjälpmedel. Att utveckla och förenkla upphandlingsförfarandet för såväl byggande som förvaltning ingår också i uppgiften.


Lagstiftning och normer Lagstiftning och annan normbildning inom byggsektorn påverkar direkt och indi- rekt byggnadskostnaderna. Ytterst faller dessa kostnader på byggherrarna och nyttjarna.


Föreningen genom servicebolaget tillvaratar på olika sätt byggherreintressen i dessa sammanhang, bland annat genom bevakning av remisser och medverkan i expertgrupper.


Utbildning Det krävs kunniga byggherrar för att åstadkomma prisvärda och väl fungerande byggnader och anläggningar.


Föreningen genom servicebolaget medverkar genom utbildning i byggadministra- tiva frågor till att bredda och fördjupa byggherrarnas kunnande. Erfarenheter från olika modeller för upphandling samt från olika entreprenad- och ersättnings- former samlas, bearbetas och delges medlemmarna.


FOU Förändringar inom byggsektorn pågår ständigt. Föreningen både initierar forskningsinsatser och medverkar i andra organ som fördelar forskningsanslag.


Service En viktig uppgift är att genom servicebolagets kansli ge råd och bistånd i frågor inom byggprocessen.


Om kansliet inte kan erbjuda hjälp, förmedlas kontakt med andra sakkunniga personer. Servicen till medlem- marna prioriteras. Genom den får medlemmarna indivi- duell hjälp samtidigt som föreningen tillförs kunnande och erfarenheter för framtida användning.


Konferenser och studiebesök Föreningen arrangerar konferenser och studiebesök både i Sverige och utomlands för bredare information. Därigenom får medlemmarna också kontakt med varandra, vilket möjliggör erfarenhetsutbyte och nätverksbyggande.


Info om nyheter Genom e-post och på hemsidan lämnar servicebolaget information om nyheter och annat av betydelse för byggherrar.


Byggherren har en nyckelroll för en hållbar utveckling inom samhällsbyggnads- sektorn. Som företrädare för ägare, kunder/nyttjare och samhällets krav skapar byggherren redan i tidiga skeden förutsättningar för byggprocessen och även den långsiktiga förvaltningen. Som beställare väljer byggherren aktörer och avgör villkor i byggprocessen så att resultatet blir rätt objekt, på rätt plats, i rätt tid och till rätt kostnad.


Byggherrefunktionen är viktig drivkraft för förändring. Målet är en hållbar ut- veckling av den byggda miljön, såväl när det gäller samhällets miljömål som so- ciala aspekter och ekonomi i vid mening. En aktiv byggherrefunktion är avgö- rande för att sektorn ska utvecklas mot ökat ansvarstagande och bättre kvalitet samt ökad produktivitet och konkurrenskraft.


Visionen är en aktiv och kompetent byggherre som förändringsagent inom sek- torn. Denna roll ställer höga krav på kompetens, både teoretiska kunskaper och praktisk erfarenhet från alla leden i planering, projektering, byggande och förvalt- ning. Därför är det viktigt att redan tidigt i grundutbildningen skapa förståelse för byggherrerollen och byggherrefunktionens behov av helhetssyn.


Den här informationsskriften om byggherrens roll och uppgifter vänder sig i för- sta hand till elever och lärare vid högskolor och universitet som stöd i undervis- ningen och inför valet av yrkesinriktning. Den vänder sig också till yrkesverk- samma som på olika sätt berörs av byggherrerollen.


ByggherreForum är en intresseförening för professionella byggherrar med ända- mål att företräda, tillvarata och driva medlemmarnas partsintressen av generell och gemensam karaktär för fastighetsägare, fastighetsförvaltare och nyttjare av byggnader och anläggningar. En viktig uppgift är att stärka byggherrerollen i frågor om kompetensutveckling, inte minst för att säkerställa rekrytering och kompetensförsörjning till medlemsföretagen.


Regelverk, föreskrifter och allmänna råd

1:1 Allmänt Denna författning innehåller föreskrifter och allmänna råd till följande lagar och förordningar (huvudförfattningarna) – plan- och bygglagen (2010:900), PBL, – plan- och byggförordningen (2011:338), PBF.


Allmänt råd Föreskrifter och allmänna råd om bärförmåga, stadga och beständighet hos bärande konstruktioner finns i Boverkets föreskrifter och allmänna råd (2011:10) om tillämpning av europeiska konstruktionsstandarder (eurokoder), EKS.


Ytterligare bestämmelser om hissar, rulltrappor, rullramper, motordrivna portar och vissa anordningar för avfall finns i Boverkets föreskrifter och allmänna råd (2011:12) om hissar och vissa andra motordrivna anordningar, H.


Ytterligare bestämmelser om värmepannor finns i Boverkets föreskrifter och allmänna råd


(2011:11) om förfarande för bedömning av överensstämmelse för nya värmepannor som eldas med flytande eller gasformigt bränsle, EVP.


Bestämmelser om funktionskontroll av ventilationssystem finns i PBF, i Boverkets föreskrifter och allmänna råd (2011:16) om funktionskontroll av ventilationssystem och certifiering av sakkunniga funktionskontrollanter, OVK, och i Boverkets allmänna råd (2012:7) om funktionskontroll av ventilationssystem, OVKAR.


Bestämmelser om typgodkännande m.m. finns i Boverkets föreskrifter och allmänna råd (2011:19) om typgodkännande och tillverkningskontroll, TYP.


Bestämmelser om bredbandsanslutning finns i Boverkets allmänna råd (2017:1) om bredbandsanslutning, BRE. (BFS 2017:5).


1:2 Föreskrifterna Föreskrifterna gäller – vid uppförandet av nya byggnader, – vid mark- och rivningsarbeten, samt – för obebyggda tomter som ska förses med en eller flera byggnader. Vid uppförandet av andra anläggningar än byggnader på tomter gäller föreskrifterna i avsnitt 8:9. Vid ändring av byggnader gäller föreskrifterna i den utsträckning som följer av avsnitt 1:22. (BFS


Allmänt råd Av 1 kap. 4 § PBL framgår att även ombyggnader och tillbyggnader innefattas i begreppet ändring av byggnader.


Föreskrifter om byggnaders utformning m.m. meddelas även av andra myndigheter än Boverket. Till exempel utfärdar Arbetsmiljöverket föreskrifter om arbetsplatser och Jordbruksverket föreskrifter om utformning av djurstallar. (BFS 2017:5).


1:21 Mindre avvikelser från föreskrifterna i denna författning Byggnadsnämnden får i enskilda fall medge mindre avvikelser från föreskrifterna i denna författning. Förutsättningen är att det finns särskilda skäl, att byggnadsprojektet ändå kan antas bli tekniskt tillfredsställande och att det inte finns någon avsevärd olägenhet från annan synpunkt. (BFS 2011:26).


Allmänt råd Byggnadsnämnden prövar i bygglovet om mindre avvikelser från utformningskraven kan godtas. I fråga om de tekniska egenskapskraven kan byggnadsnämnden i ett startbesked klargöra om mindre avvikelse kan godtas. (BFS 2014:3).


\"1:22 Krav vid ändring av byggnader Vid ändring av byggnader gäller reglerna i avsnitt 1 och 2 i tillämpliga delar samt de delar av avsnitt 3–9 som står under rubrikerna \"Krav vid ändring av byggnader\".\"


\"De delar av avsnitt 3–9 som står under rubrikerna \"Definitioner\" och \"Tillämpningsområde\" gäller även de vid ändring av byggnader. (BFS 2011:26).\"


Allmänt råd Kraven för nya byggnader är aldrig direkt tillämpliga vid ändring. Däremot kan man ofta få en viss ledning av dessa då man ska bedöma innebörden av motsvarande krav vid ändring. Vid ändring kan dock kraven ofta tillgodoses genom andra lösningar än vid uppförandet av nya byggnader. (BFS 2016:6).


1:221 Varsamhetskrav och förbud mot förvanskning 1:2211 Varsamhet Allmänt råd För att en åtgärd ska anses vara varsam bör den respektera byggnadens karaktär avseende – proportioner, form och volym, – materialval och utförande, – färgsättning, och – detaljomsorg och detaljeringsnivå. Den bör också ta till vara detaljer som är väsentliga för byggnadens karaktär. (BFS 2016:6).


1:2212 Förbud mot förvanskning Allmänt råd Vid prövning av om en åtgärd medför en förvanskning bör det klarläggas om åtgärden förändrar byggnadens karaktärsdrag eller skadar någon av de egenskaper som sammantaget ligger till grund för byggnadens eller områdets kulturvärden. (BFS 2016:6).


1:2213 Särskilt värdefull byggnad Allmänt råd En byggnad kan vara en sådan särskilt värdefull byggnad som avses i 8 kap. 13 § PBL antingen för att den har sådana värden i sig eller för att den utgör en väsentlig del av en särskilt värdefull bebyggelsemiljö. Vad som sägs här om byggnader gäller även för bebyggelseområden.


En byggnad kan vara särskilt värdefull om den tydliggör tidigare samhällsförhållanden. Exempel på detta är – byggnader som representerar en tidigare vanlig byggnadskategori eller konstruktion som nu har blivit sällsynt,


– byggnader som belyser tidigare bostadsförhållanden, sociala och ekonomiska villkor, arbetsförhållanden, olika gruppers livsvillkor, stadsbyggnadsideal eller arkitektoniska ideal samt värderingar och tankemönster, och – byggnader som har representerat för lokalsamhället viktiga funktioner eller verksamheter. En byggnad kan även vara särskilt värdefull om den tydliggör samhällsutvecklingen. Exempel på detta är – byggnader som till exempel illustrerar folkrörelsernas framväxt, massbilismens genombrott, immigration eller emigration, – byggnader som har tjänat som förebilder eller på annat sätt varit uppmärksammade i sin samtid, och – byggnader som präglas av en stark arkitektonisk idé. En byggnad kan också vara särskilt värdefull om den i sig utgör en källa till kunskap om äldre material och teknik.


En byggnad kan vara särskilt värdefull från konstnärlig synpunkt om den uppvisar särskilda estetiska kvaliteter eller har en hög ambitionsnivå med avseende på arkitektonisk gestaltning eller i utförande och materialval eller i konstnärlig gestaltning och utsmyckning.


En byggnad kan även vara särskilt värdefull om den värderas högt i ett lokalt sammanhang.


Exempel på detta kan vara byggnader som har haft stor betydelse i ortens sociala liv eller för ortens identitet eller i lokala traditioner.


I begreppet särskilt värdefull byggnad ligger att byggnaden särskilt väl ska belysa ett visst förhållande eller i sitt sammanhang ha få motsvarigheter som kan belysa samma förhållande.


Byggnader från tiden före 1920-talets bebyggelseexpansion, som har sin huvudsakliga karaktär bevarad, utgör idag en så begränsad del av byggnadsbeståndet att flertalet av dem kan antas uppfylla något av kriterierna för särskilt värdefull byggnad. (BFS 2016:6).


1:223 Byggnadens förutsättningar och ändringens omfattning Under förutsättningen att byggnaden ändå kan antas få godtagbara egenskaper får anpassning av de i avsnitt 3–9 angivna kravnivåerna som gäller vid uppförande av byggnad göras om – det med hänsyn till tekniska eller ekonomiska skäl, eller ändringens omfattning, är oförsvarligt att genomföra en viss åtgärd, eller om – man därigenom kan bibehålla byggnadens kulturvärden eller andra väsentliga boende- eller brukarkvaliteter.


Anpassningen får dock aldrig medföra en oacceptabel risk för människors hälsa eller säkerhet.


Allmänt råd Byggherren bör senast vid det tekniska samrådet redovisa skälen för att anpassa nivåerna för de tekniska egenskapskraven. Det bör också framgå hur varsamhetskravet enligt 8 kap. 17 § PBL och förvanskningsförbudet enligt 8 kap. 13 § PBL har tillgodosetts. Detta bör på lämpligt sätt dokumenteras i protokollet från samrådet.


Hur kravet på hänsyn till ändringens omfattning ska tillämpas vid ombyggnad preciseras under avsnitt 1:2243. (BFS 2016:6).


1:2231 Byggnadens förutsättningar Allmänt råd Exempel på tekniska skäl kan vara – att det inte finns utrymme att vidta en viss åtgärd eller – att det inte är möjligt att tillgodose ett utformningskrav eller ett tekniskt egenskapskrav utan att det medför att ett annat krav inte kan tillgodoses på en godtagbar nivå.


Ekonomiska faktorer som kan beaktas är sådana som följer av byggnadens placering och utformning eller tekniska förutsättningar i övrigt. En låg likviditet är däremot inget skäl som kan beaktas.


Boendekvaliteter kan dels vara av praktisk art, t.ex. tillgången till tillräckliga förvaringsutrymmen, dels av upplevelsemässig art, t.ex. rumssamband och siktlinjer. (BFS 2016:6).


1:2232 ändringens omfattning Allmänt råd Bedömningen av en ändrings omfattning kan dels utgå ifrån hur stor del av byggnaden som berörs och dels från konsekvenserna för utformningskraven och de tekniska egenskapskraven och för byggnadens kulturvärden. En genomföring i en vägg kan ofta anses vara en begränsad ändring, men sker det i en brandcellsgräns eller en bärande konstruktion kan konsekvenserna bli betydligt större. Likaså kan en ommålning av en kulturhistoriskt värdefull interiör få stora konsekvenser för kulturvärdena.


Vid mycket omfattande ändringar finns ofta få eller inga kvarvarande befintliga förutsättningar som kan motivera en annorlunda tillämpning av ändringsreglerna än motsvarande föreskrifterna för uppförande av en ny byggnad. Motsvarande gäller vid större tillbyggnader, för den tillbyggda delen.


Normalt bör högre krav kunna ställas när hela eller delar av byggnaden ges en ny användning jämfört med när ändringen inte medför någon ändrad användning. Om ändringen görs för att en kulturhistoriskt värdefull byggnad ska kunna ges en ny användning kan det dock finnas större skäl för att anpassa kravnivån. Utgångspunkten måste dock vara att välja en användning som gör det möjligt att såväl bibehålla byggnadens kulturvärden som tillgodose utformningskraven och de tekniska egenskapskraven.


Exempel på när ändringens omfattning kan föranleda en lägre kravnivå är när ändringen berör en så begränsad del av en byggnad att en tillämpning av kraven på den delen inte skulle medföra att byggnaden får nämnvärt förbättrade egenskaper. (BFS 2016:6).


1:2233 Särskilt om ändringens omfattning vid ändrad användning Vid ändrad användning ska man beakta de utformningskrav och tekniska egenskapskrav som är relevanta för den nya användningen. (BFS 2016:6).


Allmänt råd ändringens omfattning bör bedömas utifrån om den ändrade användningen medför att byggnaden behöver tillföras nya egenskaper för att tillgodose de tekniska egenskapskraven och utformningskraven.


Exempel på när den nya användningen medför att byggnaden behöver tillföras nya eller förbättrade egenskaper är om den ändrade användningen medför – väsentligt ökade laster, – ökat antal personer som medför ett behov av förändrat brandskydd, – ökat antal personer som medför ett behov av ökat uteluftflöde, eller – att ett tidigare ouppvärmt utrymme tas i anspråk för ett ändamål som ställer andra krav på termisk komfort.


ändringens omfattning bör anses vara begränsad om den nya användningen inte medför att byggnaden behöver tillföras nya eller förbättrade egenskaper. (BFS 2016:6).


1:2234 Särskilt om ändringens omfattning vid tillbyggnad Den tillbyggda delen ska uppfylla de krav som gäller för nya byggnader om en tillbyggnad ur teknisk och funktionell synpunkt utgör en separat enhet i förhållande till den befintliga byggnaden.


En tillbyggnad får inte innebära att byggnaden, i dess utformning före tillbyggnaden, försämras med avseende på dess förmåga att uppfylla utformningskraven och de tekniska egenskapskraven, om det inte finns synnerliga skäl. (BFS 2016:6).


Allmänt råd Ett exempel på när en tillbyggnad ur teknisk och funktionell synpunkt utgör en separat enhet i förhållande till den befintliga byggnaden är att ett flerbostadshus förlängs med ett nytt trapphus


med omkringliggande bostäder och den tillbyggda delen ges en teknisk försörjning som inte är sammankopplad med den befintliga byggnaden.


Om tillbyggnaden endast medför en mindre komplettering av den befintliga byggnaden finns det ofta skäl att anpassa kraven. Till exempel är det inte skäligt att kräva att ett mindre rum ska ha en annan typ av ventilation än angränsande rum.


Medför en tillbyggnad att den befintliga byggnaden får förändrade förutsättningar till exempel med avseende på bärförmåga eller risk för brandspridning, så kan krav ställas på den befintliga byggnaden.


Synnerliga skäl kan vara om försämringen i sammanhanget är försumbar. (BFS 2016:6).


1:2235 Kravnivåer vid ändring Allmänt råd Av 8 kap. 7 § PBL och 3 kap. 23 § PBF följer att man vid ändring av byggnader får anpassa och göra avsteg ifrån utformningskraven och de tekniska egenskapskraven med hänvisning till ändringens omfattning, byggnadens förutsättningar samt med hänsyn till varsamhetskravet och förvanskningsförbudet enligt 8 kap. 17 och 13 §§ PBL. Hur stora möjligheterna till modifiering av kraven är varierar dock. För att ge en vägledning vid bedömningen av vilket modifieringsutrymme som finns för respektive krav används i denna föreskrift, i de delar som är tillämpliga vid ändring av byggnader, tre begrepp. Nedanstående tabell är avsedd att ge en vägledning vid uttolkningen av de använda begreppen.


ska I princip finns inget utrymme för avvikelse från föreskriven kravnivå eller utförande.


ska: om inte synnerliga skäl Visst modifieringsutrymme finns om byggnaden ändå kan antas få godtagbara egenskaper och det inte är möjligt att tillgodose kravet fullt ut utan höga kostnader eller påtagligt negativa konsekvenser för övriga utformningskrav, tekniska egenskapskrav eller byggnadens kulturvärden. Synnerliga skäl kan preciseras ytterligare genom exempel i allmänna råd.


ska eftersträvas: Kraven ska tillgodoses om det kan ske till en i sammanhanget skälig kostnad och inte medför negativa konsekvenser för övriga utformningskrav, tekniska egenskapskrav, byggnadens kulturvärden eller andra boende- och brukarkvaliteter. Har byggnaden redan den eftersträvade egenskapen finns inte utrymme för att försämra den om det inte finns synnerliga skäl.


1:224 Ombyggnad 1:2241 Betydande och avgränsbar del Med avgränsbar del avses en funktionell enhet av byggnadens volym.


Med betydande och avgränsbar del avses en eller flera funktionella enheter som tillsammans utgör en betydande del av byggnadens volym. (BFS 2016:6).


Allmänt råd Med funktionell enhet avses till exempel en bostad eller en lokal.


Exempel på en betydande och avgränsbar del kan vara – ett trapphus med omkringliggande lägenheter, – samtliga lägenheter på ett våningsplan, eller – en hel råvind.


En åtgärd som endast berör en begränsad del av en byggnad omfattar normalt inte en funktionell enhet av byggnadens volym. Exempel på sådana åtgärder är – byte av ett tekniskt system, till exempel ventilationssystemet, – byte av en byggnadsdel, till exempel klimatskärmen, eller – en åtgärd som endast omfattar ett utrymme eller en funktion i alla lägenheter, till exempel hygienrummen.  (BFS 2016:6).


1:2242 Påtaglig förnyelse För att en ändring av en byggnad ska anses medföra en påtaglig förnyelse, så ska åtgärden – vara bygglovs- eller anmälningspliktig, – medföra en stor ekonomisk investering, samt – ha en sådan karaktär och omfattning att byggnaden påtagligt förnyas.


Allmänt råd Vad som menas med stor ekonomisk investering bör bedömas i förhållande till vad det skulle ha kostat att uppföra en byggnad av motsvarande storlek och karaktär, inte byggnadens marknadsvärde. Investeringen måste också i absoluta tal vara stor, detta bör beaktas om byggnaden är av mycket begränsat värde.


Vid en bedömning av om en åtgärd är av en sådan karaktär och omfattning som krävs för att åtgärden ska kunna anses vara en påtaglig förnyelse behöver en samlad bedömning av hela projektet göras. Ofta kan flera olika kriterier behöva vägas samman. Kriterier som bör vägas in vid en sådan bedömning är – större förändringar av befintliga bostäders eller lokalers planlösningar, – byggnaden tas i anspråk eller inreds för ett väsentligt annat ändamål, – omfattande ingrepp i byggnadens stomme, och – utbyte av merparten av de tekniska systemen. För att en underhållsåtgärd ska betraktas som en påtaglig förnyelse, så bör den innefatta så omfattande åtgärder i såväl klimatskärm, tekniska system och invändiga ytskikt att byggnaden kan betraktas som stomren.


Medför en tillbyggnad större förändringar i befintliga bostäders eller lokalers planlösningar så är det ett skäl för att åtgärden kan anses ha en sådan karaktär och omfattning att byggnaden påtagligt förnyas.


Om tillbyggnaden däremot i såväl tekniskt som funktionellt hänseende fungerar som en separat enhet i förhållande till den ursprungliga byggnaden, kan det vara ett skäl för att den befintliga delen inte ska anses vara påtagligt förnyad. (BFS 2016:6).


1:2243 Särskilt om ändringens omfattning vid ombyggnad Vid ombyggnad ställs krav på de funktionella enheter av byggnaden som omfattas av de planerade åtgärderna. Därutöver ställs krav på – sådana gemensamma funktioner eller tekniska system där det är tekniskt och ekonomiskt lämpligt att utföra åtgärderna i ett sammanhang, och – att åtgärda betydande brister med avseende på hälsa och säkerhet. (BFS 2016:6).


Exempel på en gemensam funktion kan vara en hiss. Om ett plan behöver göras tillgängligt med hiss, så bör hissen nå de under- och överliggande planen så att dessa kan bli tillgängliga och användbara.


Exempel på tekniska system kan vara ventilationssystem. Vidtas åtgärder i en del av ett ventilationssystem, så bör hela systemet åtgärdas.


Exempel på betydande brister med avseende på hälsa och säkerhet kan vara om byggnaden inte uppfyller dagens krav vad gäller –  utformning av tappvattensystemet med avseende på risken för tillväxt av mikroorganismer, –  brandcellsindelning på vinden, eller –  bärförmåga avseende snölaster.


1:3 De allmänna råden De allmänna råden innehåller generella rekommendationer om tillämpningen av föreskrifterna i denna författning och i huvudförfattningarna och anger hur någon lämpligen kan eller bör handla för att uppfylla föreskrifterna.


De allmänna råden kan även innehålla vissa förklarande eller redaktionella upplysningar. De allmänna råden föregås av texten Allmänt råd och är tryckta med mindre och indragen text i anslutning till den föreskrift som de hänför sig till.


1:4 Byggprodukter med bedömda egenskaper Med byggprodukter med bedömda egenskaper avses i denna författning byggprodukter som är a) CE-märkta, b) typgodkända och/eller tillverkningskontrollerade enligt bestämmelserna i 8 kap. 22–23 §§ PBL, c) har certifierats av ett certifieringsorgan som ackrediterats för uppgiften och för produkten i fråga enligt förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 1 , eller d) har tillverkats i en fabrik vars tillverkning och produktionskontroll och utfallet därav för byggprodukten fortlöpande övervakas, bedöms och godkänns av ett certifieringsorgan som ackrediterats för uppgiften och för produkten ifråga enligt förordning (EG) nr 765/2008.


För att byggprodukten ska anses ha bedömda egenskaper ska verifieringen vid tillämpning av alternativ c) och d) ovan ha en sådan omfattning och kvalitet att det säkerställs att uppgivna material- och produktegenskaper stämmer med de faktiska. Verifieringen ska motsvara minst vad som är beslutat för CE-märkning av liknande produkter. (BFS 2013:14).


Allmänt råd Byggprodukter vars egenskaper bedömts enligt alternativen a), c) eller d) innebär inte att produkten motsvarar svenska krav på byggnader i denna författning. Sådan bedömning innebär att byggherren ska ha tilltro till den deklaration av produktens egenskaper som medföljer. Med ledning av produktdeklarationen kan byggherren avgöra om byggprodukten är lämplig för aktuell användning.


För byggprodukter med bedömda egenskaper behöver byggherren inte göra någon egen provning av dessa egenskaper. (BFS 2013:14).


Där denna författning hänvisar till allmänna råd eller handböcker i vilka begreppet typgodkända eller tillverkningskontrollerade material och produkter används ska detta ersättas med begreppet byggprodukter med bedömda egenskaper enligt detta avsnitt. (BFS 2013:14).


1:41 Samexistensperiod Harmoniserade standarder och deras samexistensperioder offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. Fram till samexistensperiodens slut gäller även andra bedömningar än enligt


alternativ a) i avsnitt 1:4. Därefter gäller enbart bedömning enligt alternativ a) i avsnitt 1:4 liksom i de fall det har utfärdats en ETA 2 för byggprodukten. (BFS 2016:6).


1:42 ömsesidigt erkännande Såsom bedömning i enlighet med alternativ c) eller d) i avsnitt 1:4 godtas även en bedömning utfärdad av ett annat organ inom Europeiska unionen eller inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i Turkiet om organet på annat sätt än genom ackreditering för uppgiften enligt förordning (EG) nr 765/2008, erbjuder motsvarande garantier i fråga om teknisk och yrkesmässig kompetens samt garantier om oberoende. (BFS 2014:3).


1:6 Terminologi Termer som inte särskilt förklaras i huvudförfattningarna eller i dessa föreskrifter och allmänna råd, har den betydelse som anges i Terminologicentrums publikation Plan- och byggtermer 1994, TNC 95 .


När utforma används i dessa föreskrifter och allmänna råd innebär detta projekterade och utförda, dvs. byggnadens slutliga utformning.


När publik lokal används i dessa föreskrifter och allmänna råd menas en lokal dit allmänheten har tillträde.


\"När kommunikationsutrymme används i dessa föreskrifter och allmänna råd menas \"utrymme i byggnad som används främst till förflyttning\".\"


När kulturvärden används i dessa föreskrifter och allmänna råd menas byggnadens byggnadstekniska, historiska, kulturhistoriska, miljömässiga, konstnärliga och arkitektoniska värden.


När studentbostad används i dessa föreskrifter och allmänna råd menas bostäder avsedda för studerande vid universitet eller högskola.


Med plan avses i dessa föreskrifter och allmänna råd våningsplan, källarplan eller vindsplan. Med våningsplan avses golvplanet i en våning. Med källarplan avses golvplanet i varje del av en källare som är avgränsad med på varandra följande bjälklag samt ytterväggar.


Med vindsplan avses golvplanet i en vind. Källarplan eller vindsplan kan samtidigt vara våningsplan. (BFS 2014:3).


Allmänt råd Exempel på kommunikationsutrymmen är korridorer, hallar, passager, ramper, trappor och kommunikationsytor i rum.


Byggnaders rum eller avskiljbara delar av rum delas in på följande sätt – rum eller avskiljbara delar av rum avsedda för människor att vistas i mer än tillfälligt, exempelvis utrymmen för daglig samvaro, matlagning, sömn och vila, och – rum eller avskiljbara delar av rum avsedda för människor att vistas i tillfälligt, exempelvis rum för förvaring av livsmedel i bostäder, rum för personlig hygien, driftutrymmen, garage, kommunikationsutrymmen, bostadsförråd och kulvertar. (BFS 2013:14).


\"1:7 Hänvisningar Då föreskrifterna och de allmänna råden hänvisar till standarder, föreskrifter eller andra texter, anges i vissa fall även vilken utgåva av exempelvis en standard som hänvisningen avser. Om någon utgåva inte anges så gäller den senaste. Med SS-EN avses den senaste utgåvan med eventuella senaste tillägg (för EN-standarder \"amendments\"). (BFS 2018:4).\"


Detta avsnitt innehåller föreskrifter och allmänna råd till 10 kap. 5 § PBL samt 3 kap. 8 och 9 §§ PBF. Avsnittet innehåller även allmänna råd för tillämpningen av PBL och PBF i övrigt.


Allmänt råd Föreskrifter och allmänna råd om utformning av bärande konstruktioner finns i Boverkets föreskrifter och allmänna råd (2011:10) om tillämpning av europeiska konstruktionsstandarder (eurokoder), EKS.


2:1 Material och produkter De byggmaterial och byggprodukter som används ska ha kända egenskaper i de avseenden som har betydelse för byggnadens förmåga att uppfylla kraven i dessa föreskrifter och allmänna råd.