Väggluckans hörn närmast takytan ska placeras minst 300 mm, mätt vinkelrätt mot takytan.


Takluckor och väggluckor ska vara fri från utstickande spikar, skruvar och vassa kanter etcetera som kan skada passerande. öppnings- och uppställningsanordningar får inte inkräkta på öppningsmåttet.


Tillträde till driftsutrymmen: För tillträde till driftsutrymme, ska bredden på dörröppning vara 800 mm och höjden 2,05 m. Korrido- rers bredd ska vara 1,3 m med minst 800 mm bredd vid begränsade hinder.


Trappa och ramp som är högre än 500 mm ska ha handledare. Räcke i trapplöp ska vara minst 900 mm högt. är fallrisken stor (>3m) ska räckets höjd  vara minst 1,1 m.


Kraven finns även beskrivna i BBR 21.3:42 samt i skriften Rätt arbetsmiljö för VVS-montörer och driftspersonal utgiven av VVS Företagen (april 2012).


Befintlig tillträdeslucka Bredd minst 600 mm och höjd minst 900 mm. Placering ska vara så att överkant öppning inte understiger 1,0 m. Vid tröskelhöjder > 500 mm ska fast trappa, stege eller motsvarande finnas.


På taken kan lämpligen gångbrygga eller fast takstege monteras i anslutning till luckan.


Tillträdeslucka, inspektionslucka och takytor som inte bär personlast


Räcke kring tillträdeslucka har funktionen att vara ett stöd/handledare vid uppstigning och nerstigning ur/i tillträdesluckan. Räcket ska uppfylla kraven i SS 831333:2014. Dessa är 500 mm höga och kan utgöra för- ankring av personlig fallskyddsutrustning. äldre räcken kan behöva styvas upp för att ge tillfredställande stabilitet. Detta räcke är avsett att monteras vid ytor som inte klarar personlast eller av andra skäl inte får beträdas. I vissa fall kan en riskanalys leda fram till att skyddsräcke (minst 1,0 m högt) bör an- vändas.


Uppstigningshöjd ≤ 5 m under förutsättning att följande är uppfyllt


Fast glidskydd vid takfot/takkant godkänt enligt standard SS 831342:2014. Den ska vid provning inför typprovning klara 1,5 kN (150 kg) utan att stegen lossnar. Vid provning av befintliga glidskydd hängs en stege upp i glidskyddet och personen hänger med hela sin vikt i stegen utan att glidskyddet eller stegen lossnar. Därvid ska heller inga allvarliga bestående deformationer uppstå.


Notera: Att lös stege/markstege får användas vid nivåskillnad från takkant till mark upp till 5 m, anses inte som ett lägre krav än tidigare (Boverkets krav - 4 m) då att det finns följdkrav på starkare glidskydd (SS 831342:2014) och att klättring i fasadsstege anses obehagligt, mer riskfyllt och med sämre ergonomi.


Den lösa stegen/markstegen ska vara godkänd för aktuell användning • Uppfylla SS-EN 131, lättmetall eller annat lätt material. • Högsta tillåtna vikt 20 kg. • Längd (m) om den står vid sidan av takstege (höjd takkant-mark) x 1,1 + 1. • Längd (m) om den står rakt under takstege (höjd takkant-mark) x 1,1. • Om stegen är tvådelad ska den vara låsbar och isärglidning förhindrad. • Fri från skador. • Utöver detta rekommenderas, särskilt om ensidigt glidskydd används, att stegen om möjligt förses med stegbreddare med nivåreglering.


Fast monterat glidskydd för lös markstege Befintligt fast glidskydd, godkänt enligt tidigare standard SS 831342 Utgåva 2 och äldre (1 kN med små deformationer), får användas på uppstigningshöjd upp till 4 m. Fasta glidskydd kan testas på plats genom att person 80-100 kg hänger i stege som hänger i glidskyddet. OBS! Det kan finnas risk för att glidskyddet och andra detaljer rasar ned vid testet. Använd därför alltid skyddshjälm!


Traditionella enkelstegar enligt EN 131 eller motsvarande och som är i godtagbart skick godtas.


Glidskydd för lös stege/markstege Befintliga glidskydd (standarder tidigare än 2014) får endast användas till max 4 meters uppstigningshöjd till takkant. De ska vid provning klara en hängande last på ca 0,8 kN (till exempel person 80-100 kg som hänger i stege som hänger i glidskyddet) utan be- stående deformationer och utan att stegen glider av glidskyddet. De ska även kunna förhindra glidning i sidled i båda riktningar. Glidskydd som inte klarar dessa krav ska bytas ut.


Glidskydd för lös stege ska normalt place- ras så att den står vid sidan av takstegen i direkt anslutning till denna. Vid taklut- ning över 45 grader får glidskyddet place- ras så att den lösa stegen står rakt under takstegen. Den lösa stegens längd mellan nedre än- dan och översta steget ska då vara: Nivåskillnad från takkant till mark x 1,1 och översta stegpinnen ska placeras i glid- skyddet.


Ensidiga glidskydd ska vara monterade så att anliggande stege ej kan vippa, det vill säga stegens båda stegsidor ska ligga an mot takkant eller motsvarande. Stegbred- dare med nivåreglering rekommenderas på markstege.


Helst ska skena/vajer ansluta till takstegens fall- skyddssystem så att man slipper omförankring. Ryggskydd anses inte utgöra tillräckligt fall- skydd. Fasadstegen ska nertill avslutas ca 3 m ovan mark för att minska risken för obehöriga att ta sig upp på fasadstege och tak. Tillhöran- de lös stege ska vara anpassad till fasadstegen där det ska finnas fasta glidskydd för den lösa stegen/markstegen. Den lösa stegen ska förva- ras så att obehöriga kan använda den. På in- hägnat område får fasadstegen gå ända ner till mark. Nedersta steget ca 300 mm från mark.


För ökad säkerhet vid övergång till takstege, gångbrygga eller tak ska det fria horisontel- la avståndet mellan dessa handledare ska vara minst 600 mm. Handledare ska antingen vara monterad på takstege, gångbrygga på taket eller på själva taket, eller vara monterad på fasadstege och då vara sammanbunden med anordning på taket.


Fasadstegens ska monteras så att dess översta stegpinne hamnar ca 30 mm över takkant eller motsvarande för att godtagbart stöd ska finnas för foten.


När uppstigningshöjden är mindre än 5 meter rekommenderas lös stege och fast glidskydd.


Fasadstegar vid ny- eller ombyggnad ≤ 8 meter nivåskillnad från takkant till mark


Stegen ska uppfylla SS 831340 ( Revidering påbörjad 2015 som ska göra det möjligt att förankra personlig fallskyddsutrustning. )


Befintliga fasadstegar > 4 meter och ≤ 8 meter nivåskillnad från takkant till mark


Stegen ska uppfylla SS 831340 och kan ha ryggskydd enligt samma standard men måste dessutom kom- pletteras med fast, vertikalt, styvt eller flexibelt fallskydd av skena eller vajer om uppstigningshöjden är mer än 5 meter. ( Revidering av standarden påbörjad 2015 )


äldre förankringsanordningar enligt EN 795 typ C kan förekomma. Dessa ska normalt då vara infästade i byggnadens stomme med egen infästning, alltså inte i fasadstegen.


Befintliga äldre fasadstegar är inte konstruerade för att utgöra förankrings- anordning för personligt fallskydd, till exempel stegkrokar i dubbla kopplings- linor, varför förfarandet enligt nedan är nödvändigt.


Det är tillåtet att en person, på så säkert sätt som möjligt, tar sig upp till takets nock och där monterar en fast förankringsanordning, i vilken man sedan kan montera en fast eller tillfällig förankringslina eller motsvarande.


För förflyttning till och från uppstigningsställe, tillträdeslucka, fasadstege, lös stege etc och till taknock eller anordning på taket. De kan även behövas för att ta sig ner till och upp från takfot på tak som lutar > 18 grader vid arbete vid takfot såsom tillsyn av vattengångar och takskottning.


Takstege ska finnas • Då taklutning > 6 grader (vissa gångbryggor kan användas upp till 12 graders taklutning eller mer, se respektive tillverkares monteringsanvisning) och • Då nivåskillnad takkant till mark överstiger 2 m och nivåskillnad från nock till mark överstiger 3 m.


Takstege ska uppfylla SS-EN 12951:2004, Klass 2  (Avsedd för att förankra personlig fallskyddsutrustning).


Fallskydd: • Skyddsräcke (1 meter högt) eller lägre (se figur 27) vid ena sidan av takstege. • Vid taklutning < 30 grader ska skyddsräcket vid takstegen vara minst 1 m högt och vid taklutning från 25 till 45 grader, kan ett 500 mm räcke användas, för att räknas som tillräckligt fallskydd. Höjden ska räknas vinkelrät mot takytan från centrum trampyta på stegens steg till överkant räckesledare. Skyddsräcke (1 m högt) med överledare och mellanledare får användas vid taklutningar brantare än 30 grader. • Om takstegen har skyddsräcke får avståndet från takstegens topp till gångbrygga med skyddsräcke (eller motsvarande) nedanför, vara högst 4 meter, mätt i takfallets riktning, när taklutningen överstiger 30 grader. Vid lägre taklutning finns inga begränsningar för takstegens längd. • Vid taklutning > 45 grader måste personlig fallskyddsutrustning användas även om räcke finns. På takstegar brantare än 45 grader ska det dessutom finnas möjlighet att hålla sig i stegens sidor eller att det finns en handledare vid stegsidan.


Skyddsräcke vid takstege och tillträdes- lucka vid taklutning <30 grader.


Om skyddsräcke/räcke enligt ovan saknas ska personligt fallskydd användas och för- ankras enligt nedan: • Fast, styvt eller flexibelt, fallskyddsys- tem (skena eller vajer) (möjliggör för- flyttning utan omkoppling men låser vid fall) • Förflyttning med dubbla kopplingslinor. Förutsätter att takstegen är avsedd för förankring av personlig fallskydds- utrustning.


Takstegens utformning Takpinnstege (Typ A enligt SS-EN 12951) kan användas från taklutning 25 grader och brantare.


Taktrappstege (Typ B enligt SS-EN 12951) har 80 mm djupa steg och kan användas vid taklutning från 8 grader och brantare. Möjligheter att hålla sig i sidostycken (handledare/lejdare) eller stegpinnar ska finnas vid 45 graders lutning och brantare.


Gångbrygga kan ofta användas upp till 12 graders taklutning och mer. Det är respektive tillverkares godkännande som gäller som maxlutning.


Bärläktssteg eller andra typer av enskilt monterade steg, som utgör tillträdesled på tak, ska alltid monte- ras rakt ovanför/under varandra, vinkelrätt mot nock. De ska vara typgodkända av SITAC/SP. Normalt är dessa endast godkända upp till 4 meters fasadhöjd. Lutning i sidled max 3 grader och trappsteg max 6 grader i gåled. Denna typ av steg måste kompletteras med fast monterat, styvt eller flexibelt, fallskydds- system (skena eller vajer). Detta eftersom det annars inte är möjligt att vara förankrad vid förflyttning på taket. För småhus med fallhöjd ≤ 7 meter krävs inget fast fallskydd utefter takstege. Vid servicearbete som kräver mer än en uppstigning vid samma tillfälle krävs att förankringsanordning monteras vid nock om detta inte redan finns. En förankringslina med glidlås kan sedan förankras i denna förankringsanordning. Förankringslinan ska nå ända ner till mark och vara lätt fastgjord nertill för att glidlåset ska fungera till- fredställande.


Befintliga takstegar som enbart är infästade upptill eller hänger över nock tillåts ej. Dessa måste bytas ut eller fästas in innan ytterligare användning. Nya infästningar monteras minst både upptill och nertill med för typ av stege godkänd infästning. Takstegar smalare än 300 mm mellan stegsidor tillåts ej.


Takstegar och taksteg får inte monteras närmare en takkant, gavel etc än 1 m eller närmare än 350 mm mot en vägg eller annat hinder, räknat från takstegens mitt.


Placeras takstegen närmare än 1 m från takkant krävs skyddsräcke på stegens utsida.


Dimensionering av takstegars infästning till tak utifrån aktuella snölaster ska ske. Vid behov ska ytterligare infästningar eller montering av snörasskydd i anslutning till stege monteras. Observera att i monteringsanvisningar till vissa takstegar anges att två intilliggande infästningar till stegen inte får hamna på samma plåt eller dylikt.


\"Avstånd i sidled, horisontellt, vertikalt eller snett mellan två delar i ett tillträde (två stegar, stege/ takbrygga, etc.) får inte överstiga 450 mm. Detta motsvarar ett \"klivmått\" på cirka 600 mm.\"


Gångbrygga ska finnas på tak för förflyttning och förankring av personlig fallskyddsutrustning vid besiktning, underhåll och tillträde till anordningar då • Taklutning > 6 grader. även vid lägre lutningar om hala eller ömtåliga material och frekvent användning. Till hala material räknas särskilt rostfri plåt, aluzink och duktak. Snö, frost, is, kyla och blöta ytor försämrar kraftigt friktion mellan sko och underlag. Ska anordning kunna nås vid dessa situationer ska gångbrygga finnas. • Fallhöjd överstiger 2 meter


Gångbryggan ska minst uppfylla kraven i SS-EN 516:2006, klass 2 (avsedd för förankring av personlig fallskyddsutrustning), och typ B (bredd 350 mm och upphöjda kanter).


På byggnader med fallhöjd från nock till mark upp till 7 meter kan gångbrygga utan skyddsräcke eller fast monterat, horisontellt fallskyddssystem användas. På byggnader med fallhöjd från nock över 7 meter ska skyddsräcke eller fast monterat, horisontellt fallskyddssystem användas. Skena eller vajer kan för förflytt- ning vara monterat på in och/eller utsida av gångbrygga. Vid användning av skena/vajer för arbete utanför gångbrygga bör denna vara monterad på samma sida som arbetet sker alternativt att den placeras så att dubbelsidig användning är möjlig. På kortare sträckor av gångbrygga än 5 meter kan vajer/skena uteläm- nas. Förankring sker då med dubbla kopplingslinor eller motsvarande direkt i gångbrygga. Vid låglutande tak och fallrisk över takkant är eliminerad kan måttet ökas något.


Skyddsräcke innebär att man kan gå på gångbryggan utan att behöva vara förankrad med personlig fallskydds- utrustning. Skyddsräcke ska vara monterat så att avstånd insida skyddsräcke och centrum gångbrygga är ca 350 mm.


Om fallskydd saknas på gångbryggan ska arbete eller förflyttning på gångbryggan ske med personligt fallskydd med dubbla kopplingslinor så att man är förankrad under hela vistelsen. Alternativt kan lång förankringslina med glidlås (längdjustering) samt några karbinhakar användas.


På alla byggnader ska takstege och/eller gångbrygga alltid finnas som tillträdesled till anordningar på taket med behov av service och underhåll, en gång om året eller oftare, om taklutningen är >6 grader eller vid hala ytskikt. Vid taklutning >15 grader ska gångbrygga även finnas för annan förflyttning i sidled på tak.


På tak till enbostadshus eller motsvarande storlek krävs tillträdesled i form av takstege och gång- brygga på taket till anordning som kräver service och tillsyn om taklutningen är >6 grader. I övrigt krävs att det finns möjlighet att kunna förankra sig vid vistelse på andra delar av taket vid tillsyn och mindre åtgärder på tak som exempelvis rengöring, rensning, takskottning och byte av enstaka takpannor.


Förankringsanordning kan, oberoende av taklutning, utgöras av nockräcke och/eller vajer/skena. Förankringsanordningen kan avslutas ca 2 meter från gavel.


För småhus med fallhöjd ≤ 7 meter krävs inget fast fallskydd utefter takstege. Vid servicearbete som krä- ver mer än en uppstigning vid samma tillfälle krävs att förankringsanordning monteras vid nock om detta inte redan finns. En förankringslina med glidlås kan sedan förankras i denna förankringsanordning. För- ankringslinan ska nå ända ner till mark och vara lätt fastgjord nertill för att glidlåset ska fungera tillfred- ställande.


Tillträde till anordningar som kräver tillsyn och service. Takstegar och gångbryggor med fall- skyddssystem, vajer/skena. Anordningarna utgör även förankringsanordning vid arbete på tak och vid takfot/takkant.


Minimikrav – småhus Minimikrav på enbostadshus och andra små byggnader med nivåskillnad takkant till mark >  2 meter. Vid låglutande tak < 6 grader, krävs normalt inte takstege. Vid låglutande tak kan förankringsöglor, med maximalt 5 meters mellanrum placerade mitt på taket, ersätta nockräcke. Det ska dessutom finnas förankringsöglor i takhörn, 2 meter från respektive takkant, vid taklutningar under 25 grader.


Förankringsöglorna kan ersättas av ett snörasskydd som monteras längs med takfoten.


På småhus med sluttande tak (>6 grader) och högst 7 meter till nock, ska minst finnas tillträde till tak och förankringsmöjlighet för säker förflyttning på tak för tillsyn och underhåll av tak och vattengångar. Glidskydd för markstege, takstege eller taksteg och förankringsmöjlighet i nock i form av till exempel nockräcke. Nockräcke eller motsvarande bör avslutas ca 2 meter från gavel. Finns anordning som ska underhållas, skorsten och dylikt, ska dock gångbrygga finnas fram till denna.


Plattform på/vid skorsten eller annan anordning


Arbetsplattformens placering ska vara mellan 500 - 900 mm under skorstenens överyta (krönet). Djupare skorstenar (där man ska sträcka sig för att nå kanal) ska ha högre placerad arbetsplattform, närmare 500 mm under skorstenens krön. Mindre skorstenar, till exempel rörskorstenar, bör ha arbetsplattformen längre ner, närmars 900 mm under skorstenens krön.


Plattformens djup ska vara minst 350 mm (räknat ut från skorsten). Centrum arbetsplatt- form ska vara minst 350 mm ut från skorstens- ytan. Skyddsräcken ska kunna utgöra förankrings- punkt för personlig fallskyddsutrustning.


För mindre skorstenar, till exempel rörskorstenar, kan stege med ståplatta, minst 350 mm bred och minst 350 mm djup, användas. Denna platta ska sitta närmare 900 mm under skorstenens krön vid exempelvis plåtskorstenar/kaminskorstenar och liknande.


Ståplattan får inte hindra uppstigning (inte sticka ut utanför stegpinnarna nedanför).


Stegen upp till ståplattan får inte luta negativt, däremot mellan 70-90 grader positivt.


> 500 mm upp från takytan mätt vid ytterkanten av arbetsplattformen/gångbryggan eller sitter på skorstens utsida (mot takfoten) eller närmare gavel än 2 meter ska vara försedd med skyddsräcke med höjd >1 m.


På arbetsplattformar, ståplattor, gångbrygga intill skorsten eller annan anordning ska finnas hand- ledare och förankringsanordning (till exempel förankringsögla) för personligt fallskydd, för att kunna ha stöd och ta tag i vid tillträde samt kunna vara förankrad vid arbete.


Motsvarande krav ställs även på plattformar på tak för andra anordningar som kräver tillsyn och underhåll, till exempel master, antenner, ventilationsanläggningar och solpaneler.


För stora skorstenar (bredd och djup större än 800 mm) kan överytan/skorstenskrönet utgöra ståytan. Därvid ska krönet omgärdas av skydds- räcke (utarbetande av standard pågår). Stege ska leda ända upp till skorstenens överyta/ståyta. Om arbetsplattform eller gångbrygga finns på höjden 0,5 m under krönet kan stege för denna del ute- lämnas då man antas kunna kliva upp.


öppningsmått i skyddsräcket minst 600 mm. Till- trädesled via fast stege med fallskydd.


På alla skorstenar ska finnas förankringsmöjlig- het för personlig fallskyddsutrustning för tillträde till skorsten och på skorsten. Förankringsmöjlig- het ska även finnas för arbetssituation i höjd med skorstenens krön eller högre. Förankringspunkten ska klara kraven på dynamiskt fallprov enligt EN 516 Gångbrygga, eller statisk last på 10 kN (1000 kg). Befintliga skorstenar ska vid behov komplet- teras med förankringsmöjlighet. Dessa ska om möjligt vara placerade i anslutning till skorstenens krön eller högre.


Skyddsräcke på arbetsplattformar ska vara minst 1,0 m högt och placeras så att de inte hindrar ar- bete stående på plattform. Skyddsräcket ska ha minst överledare och mellanledare. Det ska place- ras så att insida skyddsräcke är cirka 350 mm från arbetsplattformens centrumlinje. Det ska även finnas skyddsräcke på plattformens ändar.


öppning i skyddsräcket för uppstigning ska vara ca 600 mm. Arbetsplattform som sitter


Här vistas man utanför plana gåytor (gångbryg- gor och takstegar), på hala och lutande takmate- rial. Det ska finnas förankringsanordningar högre upp på taket så att pendelrisk vid vistelse nere vid takfot minimeras. Förankringsanordning ska kla- ra statisk last på 1,5 kN (150 kg) utan beståen- de deformation och klara ett fall (100 kg styv vikt faller 2,5 m) eller en statisk last på 10 kN (1000 kg). Förankring kan ske vid nock ca 2 meter från gavelkant. Den branta taklutningen (< 27 gr) eli- minerar pendelrisken vid fall över gavelkant under förutsättning att förankringspunkten är minst 2 meter in från gavel.


Pendeleffekt är ett annat problem som måste beaktas även om statistiken ännu inte visar på ett stort problem. Tillgängliga förankringsmöjligheter på tak ska minimera risken för sneddrag i säkerhetslinan. Förankringsanordningar i form av hori- sontella eller lutande vajer-/skensystem minskar risken för sneddrag. Kan sneddrag inte undvikas, till exempel vid takets hörn, ska den vara så liten som möjligt. I dessa sammanhang har ett maxi- malt avstånd på 2 meter in från takets kanter valts. Detta ger en så kallad pendelhöjd på 800 mm. Helt klart är dock att all vistelse på i princip alla tak innebär fallrisk! Personlig fallskyddsutrustning som klarar att fånga upp en fallande person ska alltid användas.


Den personliga fallskyddsutrustningen ska innehålla falldämparfunktion.


Taklutning under 27 grader Här föreligger risk för fall över takkant vid hörn med pendelrisk som följd. Förankring ska ske i förankringspunkt som ligger ca 2 m in från res- pektive takfot/takkant. Alternativ kan två förank- ringspunkter förhindra fall över takets gavelsida, till exempel en vid nock och en vid takfot. Befint- liga tak ska kompletteras med förankringsögla vid hörn. Snörasskydd eller takfotsräcke kan använ- das som extra förankringsanordning för att för- hindra pendlingsfall över gavelkant. Taklutning > 27 grader


Permanenta förankringsanordningar på sluttande tak >6 grader


Permanenta förankringsanordningar för personligt fallskydd


\"Vid ny- och ombyggnad och för att öka effektivitet vid tillträde och arbete på tak ska förankringsanord- ningar för personlig fallskyddsutrustning utformas så att kontinuerlig förflyttning ska kunna ske i så stor utsträckning som möjligt, det vill säga horisontell, sluttande och vertikala fallskyddssystem, styva eller flexibla (skena eller vajer). I väntan på att fallskyddssystem enligt ovan tas fram för alla situationer och monteras med kontinuerlig förflyttningsmöjlighet som grund, kan förflyttning och arbete ske med befint- liga anordningar som förankringsanordningar och med personlig fallskyddsutrustning innefattande dubbla kopplingslinor. Detta är oftast en förutsättning för att kunna vara så kallat \"löpande förankrad\" enligt föreskriften AFS 1991:3 Byggnads- och anläggningsarbete.\"


Förankringsanordningar ska monteras så att pendelrisk minimeras. Riskanalys ska genomföras för aktuella arbetsmoment och situationer. Grundtanken är att följande ska uppnås: • Hörn på tak ska kunna nås utan oacceptabla pendlingsrisker – med en justerbar kopplingslina förankrad max 2 meter in från någon takkant eller – med dubbla kopplingslinor (till exempel en lång justerbar och en kort justerbar). • Takfot på sluttande tak med max 30 graders sneddrag för att minska pendelrisken. • Alla takkanter ska kunna nås med en 10 meter lång säkerhetslina som kan anpassas efter takkanten så att pendelrisken minimeras.


På sluttande tak kan förankring ske i befintlig och nyligen besiktigad utrustning • Gångbrygga – enligt äldre standard. – enligt SS-EN 516:2006, Klass 2, typ B. Revidering påbörjas 2015. • Takstege – enligt äldre standard. – enligt SS-EN 12951:2004, Klass 2. Revidering påbörjas 2015. • Nockräcke enligt SS 831331. Finns även med vajersystem. • Separata vajer- eller skensystem enligt EN 795 (gällde tidigare, ny under utveckling). • Snörasskydd (snöräcke) enligt SS 831335., när de är placerade uppe på taket och vid takfot. Lämplig som extra förankringspunkt vid arbete nära gavelkant. • Förankringsögla (fästögla) EN 795 (gällde tidigare). • Räcke kring uppstigningsluckor enligt SS 831332. • Arbetsplattformar på skorsten.


Ovanstående får användas under förutsättning att de är monterade enligt monteringsanvisning och underhållits på betryggande sätt, besiktigats och ansetts vara i godtagbar kondition.


Hörn på tak med lutningar < 25 grader utgör en stor risk för pendelfall vid användning av säkerhetslina. För att minska denna risk ska det antingen finnas • Horisontellt förankringssystem (vajer/skena) placerat ca 2 meter från takkant. • Snörasskydd (takfotsräcke) vid takfot eller ca 2 meter från takfot eller • En förankringspunkt (förankringsögla) placerad ca 2 meter in från gavel vid respektive takfot.


Vid taklutningar >25 grader minskar risken för att pendla nära gavelkant, under förutsättning att förank- ringslinan är förankrad vid nock, minst 2 meter in från gavelkant. Extra förankringsögla vid hörn kan då utelämnas.


För tak med taklutning ≤ 6 grader och fallhöjd ≥ 2 meter. Anordningar ska finnas på taket som ger möjlig- het att vara förankrad vid vistelse närmare takkanten än 2 meter samt när man ska montera fallriskmar- kering (avspärrning) vid minst 2 meter från takkant eller motsvarande.


Horisontell fast förankringsanordning för personlig fallskyddsutrustning kan lämpligen placeras 2 meter in från takkant. Detta gör det möjligt att enkelt montera fallriskmarkering 2 meter från kant och arbe- ta utan ytterligare fallskydd innanför avspärrningen (markeringen). Vid arbete utanför (närmare takkant) sker förankring av personlig fallskyddsutrustning i det horisontella systemet.


Helst ska det vara ett system som möjliggör kontinuerlig förflyttning utan omkoppling. Med räcke typ nockräcke kan dock förflyttning ske genom användning av dubbla kopplingslinor. Vid längre sträckor bör dock dessa nockräcken kompletteras med vajersystem.


• Säker tillträdesled till tak (samma som för alla tak), – fasadstege med fallskydd i form av vertikalt fallskyddssystem (eller trappa) och handledare från fasadstege och 2 m in från takkant,, eller – uppstigningslucka, vägglucka • Stöd kring uppstigningslucka. • Vid tillträde till driftsrum, eller anordning med behov av service och underhåll där större delar ska bäras, ska det finnas gångbrygga som är 1,0 m bred. • Vid tillträde till anordning med behov av service och underhåll, där större delar inte ska bäras, ska det finnas gångbrygga som är 350 mm bred (gångbrygga enligt SS-EN 516, klass 2), alternativt att duktak eller tätskikt förses med minst 800 mm bred gångled med friktionshöjande duk/tätskikt. Gångy- tan ska vara tydligt utmärkt så att den syns även vid mörker, snö eller is, för att få räknas som gångled vid dessa situationer och få användas utan att vara förankrad. Särskilt ska gångled som är närmare tak- kant än 10 meter vara tydligt markerad, typ avspärrning. Vid placering av gångled närmare än 2 meter från takkant ska skyddsräcke och/eller anordning för förankring av personlig fallskyddsutrustning fin- nas och användas. • Förankringsanordning för vistelse på låglutande tak ≤ 6 grader, utanför 2-metersmarkering. Kan vara: – förankringsöglor maximalt 6 meter in från kant och maximalt 5 meter mellan varje (för att kunna nå hela takkanten med 10-meters förankringslina) kompletterat med extra förankringsöglor 2 meter in från ytterhörn. Se Figur 55. Befintliga tak med förankringsöglor inne på taket måste alltså kom- pletteras med extra förankringsöglor i takytterhörn.


I samband med större arbeten på tak, till exempel vid omläggning av tätskikt, monteras kollektiva taksä- kerhetsanordningar i form av fasta tillträdesleder, räcken eller handledare kring uppstigningsställe, tillträ- desleder på tak, i vissa fall med skyddsräcke samt förankringsanordningar för personlig fallskyddsutrust- ning - oavsett taklutning!


På låglutande tak kan tillkomma tydlig avspärrning av 2-metersgränsen till kant med fallrisk.


Låglutande tak, ≤ 6 grader, ska vid ny- och ombyggnad, för byggnadens underhåll med mera, minst förses med:


– horisontellt förankringssystem (vajer eller skena enligt EN-795 Fasta förankringsanordningar, revi- dering påbörjad 2015 ) eller nockräcke med vajersystem enligt SS 831331, placerad 10 m från takkant, kompletterad med extra förankringsöglor 2 meter in från ytterhörn. Se figur 56.


– horisontellt förankringssystem, vajer- eller skensystem, placerad 2 meter in från takkant. Extra förankringsögla i takytterhörn krävs inte. Se Figur 58.


Snörasskydd finns av olika typer med olika funktioner. I Sverige förekommer följande typer:


Snörasskydd enligt SS 831335. Dessa är formade som ett 150 mm högt räcke med definierad täthet och hållfasthet. De ska klara en lin- jelast på 5 kN/m (500 kg/m) i takfallets riktning utan bestående deformationer. De ska även klara kraf- ter från personlig fallskyddsutrustning som förankras i anordningen . Till exempel kan de användas vid det extra förankringsbehov som finns vid arbete nära takets hörn. De utgör även fotstöd vid arbete nära tak- fot eller takbrott. Dessa snörasskydd (snöräcken) kan användas för att hantera aktuella snölaster på alla typer av tak. Dimensionering ska ske genom att den totala snölastens kraft i takfallets riktning, där frik- tionen är satt till värdet noll, ska kunna hanteras av snörasskydden.


Man börjar nederst, närmast takfoten, och fyller på med fler utifrån aktuell snösituation. Man kan ersätta snöras- skydden uppe på taket med snöglidhinder enligt nedan. Det nedersta snörasskyddet ska dock finnas för att erhålla ett skydd mot glidande snömängder och utgöra fotstöd vid takfot.


Vid dimensionering ska snölaster, enligt Eurocode 1999-1-3 Snölaster, användas i kombination med de nationella tolk- ningarna i EKS från Boverket. Det finns även information i den svenska standarden SS 831335 – Snörasskydd och hos leverantörer. Man beräknar snömängden på taket och kraften mot ett snörasskydd utifrån följande ingångsvärden: • Var i landet byggnaden finns, aktuell snözon • Vilken typ av tak och taklutning = takets formfaktor • Aktuell taklutning, påverkar kraften i takfallets riktning • Lokala förhållanden i form av topografi, vegetation, intilliggande byggnader, snökanoner, risk för snö- ansamlingar, etc. • Vald mängd av snörasskydd får inte överskrida vad takets konstruktion är dimensionerat för, innan säkerhetsfaktorer läggs på. (Att inte räkna med säkerhetsfaktorer innebär att snörasskydden ska ge vika innan takets säkerhetsmarginal utnyttjas och taket riskerar att rasa in.)


Takmaterialets friktion räknas inte med i denna dimensionering. Det är dock uppenbart att olika takmaterial ger mer eller mindre friktion när snö vill börja glida. Granulerade takpannor och takpapp ger betydlig bättre friktion och hinder mot glidning än rostfri plåt och duktak.


Snöglidhinder Dessa är lägre än snörasskydd/snöräcke. Ofta kring 30-50 mm. De kan vara i form av ett rör som ligger så nära takytan det går. Den kan vara profiler som samtidigt utgör hinder för isflak, till exempel så kallade krattor. Det kan också vara enskilda små enheter som fästes till eller är integrerade i takmaterialet. Dessa har ofta en definierad hållfasthet, det vill säga kan hålla kvar en viss mängd snö vid viss taklutning. Detta innebär att man kan ersätta snörasskydd/snöräcken. Dock inte det nedersta.


Snöglidhinder utgör inte förankringsanordning för personlig fall- skyddsutrustning. (Svensk eller europeisk standard finns för när- varande inte)


• För att undanröja risk för att snö och is kan falla ner på personer eller egendom nedanför taket. • För att undanröja risk för att snö och is i samband med snö- och issmältning tränger in under takmaterialet och leder till vattenskador. • För att själva skottningsarbetet ska ske på lämpligt sätt så att inte takmaterialet eller andra anord- ningar på taket skadas. • För att själva skottningsarbetet ska kunna ske på ett säkert sätt för takskottarna, förankrings- anordningar, metoder och personlig utrustning. • För att snöskottningsarbetet inte ska leda till skador på personer och egendom nedanför taket, till exempel avstängning av gata, väg mm, vakt, kommunikation,


Takskottningsplan ska föregås av riskanalys Bland annat följande risker ska analyseras. • Risk att taket inte klarar aktuella snölaster. • Risk att snö och is faller ner och skadar personer och egendom. • Risk att smält snö och is tränger in under takmaterialet. • Risk att skada takytan, takmate- rialet vid gång på takytan och vid användning av verktyg och redskap.


Anpassa takskottningsplanen efter rådande förhållanden och efter de förändringar som sker i form av att vegetationen växer upp, nya högre byggnader intill, med mera. Denna typ av förändringar ökar risken för snöansamlingar på lägre belägna takytor.


Takskottningsplan ska upprättas För att veta när och hur man ska skotta taket om den aktuella snömängden eller tänkbart ytterligare möjlig snöfall/snömängd skulle kunna överskrida hållfastheten för takets stomme eller bärande tak- material, ska en takskottningsplan upprättas.


Fasta skyddsräcken på låglutande tak Fasta skyddsräcken, 1 meter höga, monterade på större låglutande tak vid takkant, eller till exempel två meter in från takkant, kan ge enklare hantering av aktiviteter inne på taket. Innanför dessa skyddsräck- en krävs givetvis inga ytterligare fallskydd. Vid aktiviteter utanför kan personlig fallskyddsutrustning förankras i detta skyddsräcke. Dessa skyddsräcken kan vara förberedda för att montera fotlist om större byggnadsarbete ska utföras innanför på taket.


Se till att välja skyddsräcke som får användas som förankringsanordning för personligt fallskydd. Standardiseringsarbete har startat 2015.


Informationsskylt vid tillträde till tak Innan anställda få gå upp på ett tak ska deras arbetsgivare ha förvissat sig om att detta kan ske säkert. En viktig faktor är då att taket är säkert, att det finns taksäkerhetsutrustning och att denna är i gott skick. När ny taksäkerhet monteras ska det finnas dokument som visar vad som monterats, att det som monte- rats är av rätt klass, att den är monterad på rätt sätt och att anordningarnas skick har kontrollerats inte alltför länge sedan. Denna information ska bland annat hjälpa arbetsgivare och arbetstagare att fullfölja sina plikter och kunna utföra arbetet på säkert sätt.


Ett nytt krav är nu att det vid uppstigningsstället ska finna grundläggande information samt informa- tion i form av till exempel en länk, om var man kan få mer detaljerad information. I de enklaste fallen kan en skylt enligt Figur 66 vara tillräckligt. Skylten innehåller information om vilka taksäker- hetsanordningar som finns på taket, vilken klass, när de är monterade och av vem. Därtill kan det behövas information om när besiktning senast genomfördes. Det kan dessutom finna särskilda risker som man bör informerar om.


Till exempel att - tillträdesluckan är placerad alldeles vid takkant. Förankra dig innan du kliver ut genom luckan. - ytor som inte bär personlast är omgärdade av lågt räcke.


1 kap. Syfte, innehåll och definitioner 1 § I denna lag finns bestämmelser om planläggning av mark och vatten och om byggande. Bestämmelserna syftar till att, med hänsyn till den enskilda människans frihet, främja en samhällsutveckling med jämlika och goda sociala levnadsförhållanden och en god och långsiktigt hållbar livsmiljö för människorna i dagens samhälle och för kommande generationer.


2 § Det är en kommunal angelägenhet att planlägga användningen av mark och vatten enligt denna lag.


3 § Lagen innehåller bestämmelser om 1. lagens syfte, innehåll och definitioner (1 kap.), 2. allmänna och enskilda intressen (2 kap.), 3. översiktsplan (3 kap.), 4. reglering med detaljplan och områdesbestämmelser (4 kap.), 5. att ta fram detaljplaner och områdesbestämmelser (5 kap.), 6. genomförandet av detaljplaner (6 kap.), 7. regional fysisk planering (7 kap.), 8. krav på byggnadsverk, byggprodukter, tomter och allmänna platser (8 kap.), 9. bygglov, rivningslov och marklov m.m. (9 kap.), 10. genomförandet av bygg-, rivnings- och markåtgärder (10 kap.), 11. tillsyn, tillträde, ingripanden och påföljder (11 kap.), 12. byggnadsnämnden (12 kap.), 13. överklagande (13 kap.), 14. skadeersättning och inlösen (14 kap.), 15. domstolsprövning m.m. (15 kap.), och 16. bemyndiganden (16 kap.). Lag (2018:1732) .


4 § I denna lag avses med allmän plats: en gata, en väg, en park, ett torg eller ett annat område som enligt en detaljplan är avsett för ett gemensamt behov,


bebygga: att förse ett område med ett eller flera byggnadsverk, bebyggelse: en samling av byggnadsverk som inte enbart består av andra anläggningar än byggnader,


byggherre: den som för egen räkning utför eller låter utföra projekterings-, byggnads-, rivnings- eller markarbeten,


byggnad: en varaktig konstruktion som består av tak eller av tak och väggar och som är varaktigt placerad på mark eller helt eller delvis under mark eller är varaktigt placerad på en viss plats i vatten samt är avsedd att vara konstruerad så att människor kan uppehålla sig i den, byggnadsnämnden: den eller de nämnder som fullgör kommunens uppgifter enligt denna lag,


byggnadsverk: en byggnad eller annan anläggning, byggprodukt: en produkt som är avsedd att stadigvarande ingå i ett byggnadsverk,


exploateringsavtal: avtal om genomförande av en detaljplan och om medfinansieringsersättning mellan en kommun och en byggherre eller en fastighetsägare avseende mark som inte ägs av kommunen, dock inte avtal mellan en kommun och staten om utbyggnad av statlig transportinfrastruktur,


genomförandetiden: den tid för genomförandet av en detaljplan som ska bestämmas enligt 4 kap. 21-25 §§,


kvartersmark: mark som enligt en detaljplan inte ska vara allmän plats eller vattenområde,


markanvisning: ett avtal mellan en kommun och en byggherre som ger byggherren ensamrätt att under en begränsad tid och under givna villkor förhandla med kommunen om överlåtelse eller upplåtelse av ett visst av kommunen ägt markområde för bebyggande, medfinansieringsersättning: ersättning som en byggherre eller en fastighetsägare i samband med genomförande av en detaljplan åtar sig att betala för en del av en kommuns kostnad för bidrag till byggande av en viss väg eller järnväg som staten eller en region ansvarar för, miljönämnden: den eller de nämnder som fullgör kommunens uppgifter på miljö- och hälsoskyddsområdet, nybyggnad: uppförande av en ny byggnad eller flyttning av en tidigare uppförd byggnad till en ny plats, ombyggnad: ändring av en byggnad som innebär att hela byggnaden eller en betydande och avgränsbar del av byggnaden påtagligt förnyas, omgivningsbuller: buller från flygplatser, industriell verksamhet, spårtrafik och vägar, planläggning: arbetet med att ta fram en regionplan, en översiktsplan, en detaljplan eller områdesbestämmelser, sammanhållen bebyggelse: bebyggelse på tomter som gränsar till varandra eller skiljs åt endast av en väg, gata eller parkmark, tillbyggnad: ändring av en byggnad som innebär en ökning av byggnadens volym,


tomt: ett område som inte är en allmän plats men som omfattar mark avsedd för en eller flera byggnader och mark som ligger i direkt anslutning till byggnaderna och behövs för att byggnaderna ska kunna användas för avsett ändamål, underhåll: en eller flera åtgärder som vidtas i syfte att bibehålla eller återställa en byggnads konstruktion, funktion, användningssätt, utseende eller kulturhistoriska värde, och


ändring av en byggnad: en eller flera åtgärder som ändrar en byggnads konstruktion, funktion, användningssätt, utseende eller kulturhistoriska värde. Lag (2019:949) .


5 § Om en fastighet har upplåtits med tomträtt, ska det som sägs i denna lag om fastighetsägaren eller fastigheten tillämpas på tomträttshavaren eller tomträtten. En tomträttshavare är dock inte skyldig att bekosta anläggande av gator och andra allmänna platser.


6 § Den som innehar egendom med ständig besittningsrätt eller med fideikommissrätt eller på grund av testamentariskt förordnande utan att äganderätten tillkommer någon ska vid tillämpning av denna lag anses som egendomens ägare.


2 kap. Allmänna och enskilda intressen 1 § Vid prövningen av frågor enligt denna lag ska hänsyn tas till både allmänna och enskilda intressen.


2 § Planläggning och prövningen i ärenden om lov eller förhandsbesked enligt denna lag ska syfta till att mark- och vattenområden används för det eller de ändamål som områdena är mest lämpade för med hänsyn till beskaffenhet, läge och behov. Företräde ska ges åt sådan användning som från allmän synpunkt medför en god hushållning. Bestämmelserna om hushållning med mark- och vattenområden i 3 kap. och 4 kap. 1-8 §§ miljöbalken ska tillämpas. Lag (2014:862) .


3 § Planläggning enligt denna lag ska med hänsyn till natur- och kulturvärden, miljö- och klimataspekter samt mellankommunala och regionala förhållanden främja 1. en ändamålsenlig struktur och en estetiskt tilltalande utformning av bebyggelse, grönområden och kommunikationsleder, 2. en från social synpunkt god livsmiljö som är tillgänglig och användbar för alla samhällsgrupper, 3. en långsiktigt god hushållning med mark, vatten, energi och råvaror samt goda miljöförhållanden i övrigt, 4. en god ekonomisk tillväxt och en effektiv konkurrens, och 5. bostadsbyggande och utveckling av bostadsbeståndet.


även i andra ärenden enligt denna lag ska hänsyn tas till de intressen som anges i första stycket 1-5. Lag (2013:867) .


4 § Vid planläggning och i ärenden om bygglov eller förhandsbesked enligt denna lag får mark tas i anspråk för att bebyggas endast om marken från allmän synpunkt är lämplig för ändamålet.


5 § Vid planläggning och i ärenden om bygglov eller förhandsbesked enligt denna lag ska bebyggelse och byggnadsverk lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet med hänsyn till 1. människors hälsa och säkerhet, 2. jord-, berg- och vattenförhållandena, 3. möjligheterna att ordna trafik, vattenförsörjning, avlopp, avfallshantering, elektronisk kommunikation samt samhällsservice i övrigt,


4. möjligheterna att förebygga vatten- och luftföroreningar samt bullerstörningar, och 5. risken för olyckor, översvämning och erosion.


Bebyggelse och byggnadsverk som för sin funktion kräver tillförsel av energi ska lokaliseras på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till energiförsörjningen och energihushållningen. Lag (2018:636) .


6 § Vid planläggning, i ärenden om bygglov och vid åtgärder avseende byggnader som inte kräver lov enligt denna lag ska bebyggelse och byggnadsverk utformas och placeras på den avsedda marken på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till 1. stads- och landskapsbilden, natur- och kulturvärdena på platsen och intresset av en god helhetsverkan, 2. skydd mot uppkomst och spridning av brand och mot trafikolyckor och andra olyckshändelser, 3. åtgärder för att skydda befolkningen mot och begränsa verkningarna av stridshandlingar, 4. behovet av hushållning med energi och vatten och av goda klimat- och hygienförhållanden, 5. möjligheterna att hantera avfall, 6. trafikförsörjning och behovet av en god trafikmiljö, 7. möjligheter för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga att använda området, och 8. behovet av framtida förändringar och kompletteringar.


Första stycket gäller också i fråga om skyltar och ljusanordningar. Vid planläggning och i andra ärenden samt vid åtgärder avseende byggnader som inte ingår i ett ärende enligt denna lag ska bebyggelseområdets särskilda historiska, kulturhistoriska, miljömässiga och konstnärliga värden skyddas. ändringar och tillägg i bebyggelsen ska göras varsamt så att befintliga karaktärsdrag respekteras och tillvaratas. Lag (2014:477) .


6 a § Vid planläggning och i ärenden om bygglov enligt denna lag ska bostadsbyggnader 1. lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet med hänsyn till möjligheterna att förebygga olägenhet för människors hälsa i fråga om omgivningsbuller, och 2. utformas och placeras på den avsedda marken på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till möjligheterna att förebygga olägenhet för människors hälsa i fråga om omgivningsbuller.


Med olägenhet för människors hälsa avses en störning som enligt medicinsk eller hygienisk bedömning kan påverka hälsan menligt och som inte är ringa eller helt tillfällig.


Första stycket 1 tillämpas även i ärenden om förhandsbesked. Lag (2014:902) .


7 § Vid planläggning enligt denna lag ska hänsyn tas till behovet av att det inom eller i nära anslutning till områden med sammanhållen bebyggelse finns 1. gator och vägar, 2. torg, 3. parker och andra grönområden, 4. lämpliga platser för lek, motion och annan utevistelse, och 5. möjligheter att anordna en rimlig samhällsservice och kommersiell service.


8 § Vid planläggning och i ärenden om bygglov enligt denna lag ska byggnadsverk som placeras under markytan i skälig omfattning utformas så att det inte försvårar användningen av marken ovanför.


9 § Planläggning av mark och vattenområden samt lokalisering, placering och utformning av byggnadsverk, skyltar och ljusanordningar enligt denna lag får inte ske så att den avsedda användningen eller byggnadsverket, skylten eller ljusanordningen kan medföra en sådan påverkan på grundvattnet eller omgivningen i övrigt som innebär fara för människors hälsa och säkerhet eller betydande olägenhet på annat sätt.


10 § Vid planläggning och i andra ärenden enligt denna lag ska miljökvalitetsnormerna i 5 kap. miljöbalken eller i föreskrifter som har meddelats med stöd av 5 kap. miljöbalken följas.


11 § Planläggning och annan prövning enligt denna lag som avser en användning av ett mark- eller vattenområde som också har prövats eller ska prövas enligt annan lag ska samordnas med det andra arbetet, om det lämpligen kan ske.


3 kap. översiktsplan 1 § Varje kommun ska ha en aktuell översiktsplan, som omfattar hela kommunen.


översiktsplanens syfte 2 § översiktsplanen ska ange inriktningen för den långsiktiga utvecklingen av den fysiska miljön.


Planen ska även ge vägledning för beslut om 1. hur mark- och vattenområden ska användas, och 2. hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras. Planen är inte bindande. Lag (2020:76) .


översiktsplanens innehåll 3 § Kommunen ska i översiktsplanen redovisa grunddragen i fråga om den avsedda användningen av mark- och vattenområden för hela kommunen. Grunddragen ska framgå av en karta.


Av planen ska det även framgå hur kommunen anser att den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras. Lag (2020:76) .


4 § Kommunen ska i översiktsplanen redovisa de förhållanden som med hänsyn till de allmänna intressena i 2 kap. kan ha en väsentlig betydelse för sådana beslut som avses i 2 § andra stycket. Riksintressen enligt 3 eller 4 kap. miljöbalken ska alltid redovisas.


Av planen ska det även framgå hur kommunen anser att 1. riksintressen ska tillgodoses, 2. gällande miljökvalitetsnormer enligt 5 kap. miljöbalken ska följas, och 3. förhållanden av väsentlig betydelse i övrigt bör beaktas. Lag (2020:76) .


5 § Av översiktsplanen ska även följande framgå 1. hur kommunen avser att tillgodose det långsiktiga behovet av bostäder, 2. hur kommunen i den fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna översiktsplanen med relevanta nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling inom kommunen, 3. sådana områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen som avses i 7 kap. 18 e § första stycket miljöbalken, 4. kommunens syn på risken för skador på den byggda miljön som kan följa av översvämning, ras, skred och erosion som är klimatrelaterade samt på hur sådana risker kan minska eller upphöra, 5. om översiktsplanen avviker från en regionplan för länet, på vilket sätt den gör det och skälen för avvikelsen, och 6. sådana områden och verksamheter som angår två eller flera kommuner eller är av regional betydelse.


Om länsstyrelsen inte har godtagit planen i en viss del, ska det anmärkas i planen. Lag (2020:76) .


6 § översiktsplanen ska utformas så att innebörden av den tydligt framgår.


Planen får för en viss del av kommunen redovisas med en annan detaljeringsgrad än för kommunen i övrigt. Lag (2020:76) .


6 a § Kommunen ska i översiktsplanen redovisa planens väsentliga konsekvenser. Lag (2020:76) .


6 b § Om en betydande miljöpåverkan kan antas enligt det beslut som avses i 9 § andra stycket eller föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 6 kap. 4 § miljöbalken, ska kommunen redovisa miljökonsekvenser i översiktsplanen på ett sätt som uppfyller kraven i 6 kap. 11, 12 och 16 §§ miljöbalken.


Om en betydande miljöpåverkan inte kan antas enligt det beslut som avses i 9 § andra stycket, ska kommunen i planen redovisa skälen för sin bedömning i den frågan. Lag (2020:76) .


Att ta fram en översiktsplan 7 § Innan kommunen antar en översiktsplan ska kommunen 1. upprätta ett förslag till plan som uppfyller kraven i 3-6 b §§, 2. vid upprättandet av förslaget genomföra ett samråd enligt 8-11 §§, och


3. låta förslaget granskas enligt 12-18 a §§. Lag (2020:76) . Samråd om kommunens förslag


8 § När kommunen upprättar ett förslag till översiktsplan ska kommunen samråda med länsstyrelsen, regionen och de kommuner som berörs. Kommunen ska också ge kommunens medlemmar, de andra myndigheter, sammanslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse av förslaget tillfälle att delta i samrådet.


Syftet med samrådet är att få fram ett så bra beslutsunderlag som möjligt och att ge möjlighet till insyn och påverkan.


Under samrådet ska kommunen redovisa förslagets innebörd, skä- len för förslaget, förslagets konsekvenser och det planeringsunderlag som har betydelse för bedömningen av förslaget. Lag (2020:76) .


9 § Inom ramen för samrådet enligt 8 § ska kommunen undersöka om genomförandet av översiktsplanen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Undersökningen ska ske på det sätt som anges i 6 kap. 6 § miljöbalken och föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den bestämmelsen.


Kommunen ska efter undersökningen avgöra frågan i ett särskilt beslut på det sätt och med det innehåll som anges i 6 kap. 7 § första och andra styckena miljöbalken.


Kraven enligt första och andra styckena gäller inte om frågan om betydande miljöpåverkan redan är avgjord i föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 6 kap. 4 § miljöbalken. Lag (2020:76) .


9 a § Om genomförandet av översiktsplanen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, ska kommunen inom ramen för samrådet enligt 8 § även uppfylla kraven på avgränsningssamråd i 6 kap. 9 och 10 §§ miljöbalken.


Trots det som sägs i 6 kap. 6 och 10 §§ miljöbalken om samråd med andra myndigheter som på grund av sitt särskilda miljöansvar kan antas bli berörda av planen, ska kommunen i fråga om statliga myndigheter enbart samråda med länsstyrelsen. Lag (2020:76) .


10 § Under samrådet ska länsstyrelsen särskilt 1. ta till vara och samordna statens intressen, 2. tillhandahålla underlag för kommunens bedömningar och ge råd i fråga om sådana allmänna intressen enligt 2 kap. som hänsyn bör tas till vid beslut om användningen av mark- och vattenområden, 3. verka för att riksintressen enligt 3 och 4 kap. miljöbalken tillgodoses, att miljökvalitetsnormer enligt 5 kap. miljöbalken följs och att redovisningen av områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen är förenlig med 7 kap. 18 e § första stycket miljöbalken, 4. verka för att sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår två eller flera kommuner samordnas på ett lämpligt sätt, och


5. verka för att bebyggelse och byggnadsverk inte blir olämpliga med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion.


Länsstyrelsen ska dessutom ge råd i övrigt om tillämpningen av bestämmelserna i denna lag, om det behövs från allmän synpunkt. Lag (2020:76) .


11 § Kommunen ska redovisa resultatet av samrådet i en samrådsredogörelse som också ska innehålla de förslag som framförda synpunkter har gett anledning till. Samrådsredogörelsen ska finnas tillsammans med planförslaget.


Granskning av kommunens förslag 12 § Kommunen ska låta planförslaget granskas under minst två månader (granskningstid).


Under granskningstiden ska kommunen hålla förslaget tillgängligt för granskning. Kommunen ska också se till att samrådsredogörelsen och det förslag som samrådet har avsett finns tillgängliga. Lag (2020:76) .


13 § Kommunen ska före granskningstidens början kungöra att planförslaget finns tillgängligt för granskning. Kommunen ska anslå kungörelsen på kommunens anslagstavla och införa den i en ortstidning. Av kungörelsen ska det framgå 1. var planförslaget hålls tillgängligt för granskning, 2. att den som vill lämna synpunkter på förslaget ska göra det senast under granskningstiden, och 3. på vilket sätt och till vem synpunkter på förslaget ska lämnas.


Kungörandet ska ske enligt lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m.m. Lag (2020:76) .


14 § Kommunen ska senast den dag då kungörelsen anslås på kommunens anslagstavla skicka planförslaget och kungörelsen till länsstyrelsen, regionen och de kommuner som berörs. Lag (2020:76) .


15 § Den som vill lämna synpunkter på planförslaget ska göra det skriftligen under granskningstiden. Lag (2020:76) .


16 § Länsstyrelsen ska under granskningstiden lämna ett granskningsyttrande över planförslaget.


Länsstyrelsen ska i yttrandet enbart ange om 1. förslaget inte tillgodoser ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. miljöbalken, 2. förslaget kan medverka till att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. miljöbalken inte följs, 3. redovisningen av områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen inte är förenlig med 7 kap. 18 e § första stycket miljöbalken, 4. sådana frågor rörande användningen av mark- och vattenområden som angår två eller flera kommuner inte samordnas på ett lämpligt sätt, och


5. en bebyggelse blir olämplig eller ett byggnadsverk olämpligt med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion. Lag (2020:76) .


17 § Efter granskningstiden ska kommunen i ett särskilt utlåtande sammanställa de synpunkter som kommit fram och redovisa de förslag som synpunkterna gett anledning till. Lag (2020:76) .


18 § Om planförslaget ändras väsentligt efter granskningstiden, ska kommunen låta förslaget granskas på nytt. Lag (2020:76) .


18 a § På kommunens begäran ska länsstyrelsen tillhandahålla ett reviderat granskningsyttrande enligt 16 §, om 1. kommunen ändrar planförslaget efter granskningstiden utan att en ny granskning enligt 18 § äger rum, och 2. länsstyrelsens yttrande till följd av ändringen helt eller delvis inte längre är relevant. Lag (2020:76) .


Antagande 19 § Kommunfullmäktige beslutar i frågor om antagande av översiktsplanen. Lag (2020:76) .


19 a § Kommunen ska senast dagen efter det att beslutet att anta översiktsplanen har tillkännagetts 1. skicka ett meddelande om detta och ett protokollsutdrag med beslutet till länsstyrelsen, och 2. hålla planen tillgänglig på sin webbplats.


Skyldigheten enligt första stycket 2 upphör om beslutet upphävs efter ett överklagande eller när planen inte längre gäller därför att ett beslut att anta en ny plan har fått laga kraft. Lag (2020:76) .


20 § Kommunen ska redovisa länsstyrelsens granskningsyttrande enligt 16 § tillsammans med översiktsplanen. Lag (2020:76) .


21 § Ett beslut att anta översiktsplanen gäller först sedan beslutet har fått laga kraft. Lag (2020:76) .


22 § När ett beslut att anta översiktsplanen har fått laga kraft, ska kommunen inom sex veckor skicka följande handlingar till Boverket, länsstyrelsen, lantmäterimyndigheten, regionen och de kommuner som berörs: 1. översiktsplanen, 2. den samrådsredogörelse som avses i 11 §, 3. det granskningsyttrande som avses i 16 §, 4. det utlåtande som avses i 17 §, och 5. ett protokollsutdrag med beslutet. Lag (2020:76) . översyn av planens aktualitet


23 § Kommunfullmäktige ska anta en planeringsstrategi senast 24 månader efter ett ordinarie val. I strategin ska fullmäktige 1. ta ställning till dels ändrade planeringsförutsättningar av betydelse för översiktsplanens aktualitet, dels kommunens fortsatta arbete med översiktsplaneringen, och 2. bedöma i vilken utsträckning planen är aktuell i förhållande till kraven i 3 §, 4 § andra stycket 1 och 2 samt 5 §.


En planeringsstrategi kan ändras fram till nästa ordinarie val. Kraven i första stycket gäller dock inte om fullmäktige i stället antar en ny översiktsplan inom den tid som anges där. Lag (2020:76) .


24 § När kommunfullmäktige har antagit eller ändrat planeringsstrategin ska kommunen inom två veckor från det att beslutet har tillkännagetts 1. skicka strategin och ett protokollsutdrag med beslutet till Boverket, länsstyrelsen, regionen och de kommuner som berörs, och 2. hålla strategin tillgänglig på kommunens webbplats, tills en ny strategi antas. Lag (2020:76) .


25 § En översiktsplan är aktuell från det att planen har fått laga kraft eller kommunfullmäktige har antagit en planeringsstrategi enligt 23 § och fram till 24 månader efter nästa ordinarie val, om inte fullmäktige i en sådan strategi har bedömt att planen helt eller delvis inte är aktuell.


En översiktsplan upphör att vara aktuell när den tid som anges i första stycket har löpt ut, om inte fullmäktige innan dess antar en planeringsstrategi. Lag (2020:76) .


26 § Länsstyrelsen ska i ett underlag till kommunen redovisa sådana statliga och mellankommunala intressen som kan ha betydelse för översiktsplanens aktualitet. Redovisningen ska göras under den andra halvan av tiden mellan två ordinarie val till kommunfullmäktige.


I underlaget ska länsstyrelsen ange 1. hur dessa intressen förhåller sig till översiktsplanen, och 2. om länsstyrelsens granskningsyttrande i någon del inte längre gäller.


Länsstyrelsen ska även lämna ett sådant underlag till kommunen när kommunen begär det. Lag (2020:76) .


ändringar 27 § En översiktsplan kan ändras för en viss del av kommunen. Den kan också ändras genom ett tillägg för att tillgodose ett visst allmänt intresse. Om inte annat följer av 28 §, ska 1-22 §§ tillämpas när planen ändras.


När planen ändras ska sambanden med och konsekvenserna för den som helhet redovisas. Lag (2020:76) .


28 § Om ett förslag till ändring avser endast en viss del av kommunen är det, trots det som sägs i 12 §, tillräckligt att granskningstiden är sex veckor. Lag (2020:76) .


4 kap. Reglering med detaljplan och områdesbestämmelser 1 § Inom kommunen får mark- och vattenområdens användning, bebyggelse och byggnadsverk regleras med detaljplaner eller områdesbestämmelser enligt detta kapitel.


Krav på reglering med detaljplan 2 § Kommunen ska med en detaljplan pröva ett mark- eller vattenområdes lämplighet för bebyggelse och byggnadsverk samt reglera bebyggelsemiljöns utformning för 1. en ny sammanhållen bebyggelse med bygglovspliktiga byggnadsverk, om det behövs med hänsyn till bebyggelsens karaktär, omfattning eller inverkan på omgivningen, till behovet av samordning eller till förhållandena i övrigt, 2. en bebyggelse som ska förändras eller bevaras, om regleringen behöver ske i ett sammanhang med hänsyn till den fysiska miljö som åtgärden ska genomföras i, till åtgärdens karaktär eller omfattning eller till förhållandena i övrigt, 3. en åtgärd som kräver bygglov, a) om åtgärden innebär att ett område kan tas i anspråk för, eller om den vidtas i ett område som redan har tagits i anspråk för, att anlägga - ett industriområde, - ett köpcentrum, en parkeringsanläggning eller något annat stadsbyggnadsprojekt, - en skidbacke, skidlift eller linbana med tillhörande anläggningar, - en hamn för fritidsbåtar, - ett hotellkomplex eller en fritidsby med tillhörande anläggningar, utanför sammanhållen bebyggelse, - en campingplats, - en nöjespark, eller - en djurpark, och b) om åtgärden kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, 4. ett nytt byggnadsverk som inte är ett vindkraftverk, om byggnadsverket kräver bygglov eller är en annan byggnad än en sådan som avses i 9 kap. 4 a §, och a) byggnadsverket eller dess användning får betydande inverkan på omgivningen eller om det råder stor efterfrågan på området för bebyggande, eller b) byggnadsverket placeras i närheten av en verksamhet som omfattas av lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor, och 5. en åtgärd som kräver bygglov vid nyetablering av en verksamhet som omfattas av lagen om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor.


Första stycket 3 gäller inte åtgärder som enligt föreskrifter meddelade med stöd av 16 kap. 1 § 1 inte ska antas medföra en betydande miljöpåverkan.


Trots första stycket 4 krävs det ingen detaljplan om byggnadsverket kan prövas i samband med en prövning av ansökan om bygglov eller förhandsbesked. Lag (2021:785) .


3 § Kommunen ska med en detaljplan pröva ett mark- eller vattenområdes lämplighet för ett vindkraftverk, om 1. vindkraftverket omfattas av krav på bygglov eller anmälan enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 16 kap. 7 eller 8 §, 2. det råder stor efterfrågan på området för bebyggande, och 3. kraftverket inte kan prövas i samband med prövning av ansökan om bygglov, förhandsbesked eller anmälan.


4 § Trots 2 och 3 §§ behöver reglering inte göras med en detaljplan, om tillräcklig reglering har gjorts med områdesbestämmelser.


5 § I en detaljplan ska kommunen 1. bestämma och ange gränserna för allmänna platser, kvartersmark och vattenområden, 2. bestämma användningen och utformningen av allmänna platser som kommunen är huvudman för, och 3. bestämma användningen av kvartersmark och vattenområden.


Markreservat och allmänna platser 6 § I en detaljplan får kommunen bestämma markreservat för sådana trafik- och väganläggningar, energianläggningar, anordningar för elektroniska kommunikationsnät och ledningar som behövs för allmänna ändamål.


7 § Kommunen ska vara huvudman för allmänna platser. Kommunen får dock, om det finns särskilda skäl för det, i detaljplanen bestämma att huvudmannaskapet i stället ska vara enskilt för en eller flera allmänna platser. Lag (2014:900) .


8 § I en detaljplan får kommunen bestämma 1. hur allmänna platser som är särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt ska skyddas, och 2. hur allmänna platser som har enskilt huvudmannaskap ska användas och utformas. Lag (2014:900) .


9 § I en detaljplan får kommunen bestämma om stängsel samt utfart eller annan utgång mot allmänna platser.


Markytan 10 § I en detaljplan får kommunen bestämma om vegetation och om markytans utformning och höjdläge.


Bebyggandets omfattning och byggnaders omfattning och användning 11 § I en detaljplan får kommunen bestämma 1. bebyggandets omfattning över och under markytan, 2. byggnaders användning, och


3. andelen lägenheter av olika slag i bostadsbyggnader och lägenheternas storlek.


Skydd mot störningar 12 § I en detaljplan får kommunen bestämma 1. skyddsåtgärder för att motverka markförorening, olyckor, översvämning och erosion, 2. skyddsåtgärder för att motverka störningar från omgivningen, och 3. om det finns särskilda skäl för det, högsta tillåtna värden för störningar genom luftförorening, buller, skakning, ljus eller andra olägenheter som omfattas av 9 kap. miljöbalken.


Parkering 13 § I en detaljplan får kommunen bestämma 1. de krav i fråga om att ordna utrymme för parkering, lastning och lossning som behövs med hänsyn till 8 kap. 9 § första stycket 4, 2. placeringen och utformningen av parkeringsplatser, och 3. att viss mark eller vissa byggnader inte får användas för parkering.


Bygglov, rivningslov och marklov 14 § I en detaljplan får kommunen bestämma att lov eller startbesked för en åtgärd som innebär en väsentlig ändring av markens användning endast får ges under förutsättning att 1. en viss anläggning för trafik, energi- eller vattenförsörjning eller avlopp, som kommunen inte ska vara huvudman för, har kommit till stånd, 2. ett visst byggnadsverk på tomten har rivits, byggts om, flyttats eller fått den ändrade användning som anges i planen, 3. utfarten eller en annan utgång från fastigheten har ändrats, 4. markens lämplighet för bebyggande har säkerställts genom att en markförorening har avhjälpts eller en skydds- eller säkerhetsåtgärd har vidtagits på tomten, 5. åtgärder som förebygger olägenheter från omgivningsbuller har vidtagits. Lag (2014:902) .


15 § I en detaljplan får kommunen bestämma omfattningen av kraven på 1. bygglov enligt det som anges i 9 kap. 7 och 8 §§, 2. rivningslov enligt 9 kap. 10 § första stycket 1 och andra stycket, och 3. marklov enligt 9 kap. 11 och 12 §§.


Placering, utformning och utförande av byggnadsverk och tomter 16 § I en detaljplan får kommunen 1. bestämma placering, utformning och utförande av byggnadsverk och tomter, 2. i fråga om byggnadsverk bestämma de preciserade krav som behövs för att följa kraven på varsamhet enligt 2 kap. 6 § tredje stycket och 8 kap. 17 och 18 §§, 3. bestämma om skydd för sådana särskilt värdefulla byggnadsverk, tomter, bebyggelseområden och allmänna platser som avses i 2 kap. 6 § tredje stycket och 8 kap. 13 §, 4. bestämma att byggnader som omfattas av förbudet mot förvanskning enligt 8


kap. 13 § inte får rivas, och 5. i fråga om andra ändringar av byggnader än tillbyggnader bestämma sådana krav på byggnadsverk som avses i 16 kap. 2 och 5 §§ och bestämma undantag från sådana krav. Lag (2014:900) .


Strandskydd 17 § I en detaljplan får kommunen upphäva strandskydd enligt 7 kap. miljöbalken för ett område, om det finns särskilda skäl för det och om intresset av att ta området i anspråk på det sätt som avses med planen väger tyngre än strandskyddsintresset. En bestämmelse om upphävande får dock inte avse ett sådant område som enligt 7 kap. 18 § första stycket 3 miljöbalken omfattas av länsstyrelsens beslutanderätt. Bestämmelserna i 7 kap. 18 c-18 g §§ miljöbalken ska tillämpas på detaljplanebestämmelser om upphävande av strandskydd. Lag (2014:1014) .


Fastighetsindelning m.m. 18 § I en detaljplan får kommunen bestämma en största eller minsta storlek på fastigheter och bestämma markreservat för gemensamhetsanläggningar.


Om det behövs för genomförandet av en ändamålsenlig indelning i fastigheter eller för att annars underlätta detaljplanens genomförande, får kommunen också bestämma 1. hur området ska vara indelat i fastigheter, 2. de servitut, ledningsrätter och liknande särskilda rättigheter som ska bildas, ändras eller upphävas, 3. de anläggningar som ska utgöra gemensamhetsanläggningar, och 4. de fastigheter som ska delta i gemensamhetsanläggningarna och de utrymmen som ska tas i anspråk för anläggningarna.


En detaljplanebestämmelse om områdets indelning i fastigheter eller om servitut eller liknande särskilda rättigheter ska vara förenlig med 3 kap. 1 § och 5 kap. 4 § första stycket fastighetsbildningslagen (1970:988). En detaljplanebestämmelse om inrättande av en gemensamhetsanläggning ska vara förenlig med 5 och 6 §§ anläggningslagen (1973:1149). En detaljplanebestämmelse om ledningsrätt ska vara förenlig med 6 § ledningsrättslagen (1973:1144). Lag (2015:668) .


18 a § Bestämmelserna i 18 § om fastigheter ska tillämpas också på mark eller annat utrymme som hör till flera fastigheter gemensamt. Lag (2011:335) .


Detaljplanens genomförandetid 21 § I detaljplanen ska kommunen ange en genomförandetid. Tiden ska bestämmas så att det finns rimliga möjligheter att genomföra planen, men tiden får inte vara kortare än fem år och inte längre än femton år.


Tiden räknas från den dag då beslutet att anta planen vinner laga kraft. Om någon del av planen får genomföras tidigare på grund av ett förordnande enligt 13 kap. 17 § tredje stycket, räknas tiden från den dag då genomförandet får påbörjas. Detta gäller dock inte om kommunen i planen har bestämt att tiden ska räknas från en senare tidpunkt eller bestämt olika tider för skilda områden av planen.


22 § Om en detaljplan ändras, ska planens genomförandetid gälla också för den fråga som ändringen avser.


Om planen vid ändringen inte innehåller någon uppgift om genomförandetid, ska kommunen med tillämpning av 21 § bestämma en särskild genomförandetid för den fråga som ändringen avser.


Någon genomförandetid ska dock inte gälla eller bestämmas för en sådan fråga som innebär upphävande av en del av detaljplanen eller av en detaljplanebestämmelse. Lag (2015:668) .


23 § Om detaljplanen saknar uppgift om genomförandetidens längd, ska längden anses vara femton år. Om planen saknar uppgift om när tiden ska börja räknas, ska den räknas enligt 21 § andra stycket.


24 § Innan genomförandetiden har gått ut får den förlängas med högst fem år i sänder. Efter det att genomförandetiden har gått ut, får den förnyas med högst fem år i sänder.


En förlängning eller förnyelse får avse ett visst område av detaljplanen.


25 § Om någon i fråga om en viss fastighet har påbörjat åtgärder för att genomföra detaljplanen men inte hinner fullfölja åtgärderna före genomförandetidens utgång och förseningen beror på omständigheter som kommunen råder över, ska kommunen förlänga genomförandetiden för den fastigheten. Förlängningen ska ske med den tid som är skälig.


En ansökan om förlängning ska göras före genomförandetidens utgång. Tillfällig användning


26 § I detaljplanen får kommunen bestämma tillfällig användning av mark eller byggnader som inte genast behöver tas i anspråk för det ändamål som anges i planen.


27 § Den tid som den tillfälliga användningen får pågå ska bestämmas i planen. Tiden får bestämmas till högst tio år och ska räknas från den dag som följer av 21 § andra stycket.


28 § Om detaljplanen saknar uppgift om hur lång tid en tillfällig användning får pågå, är tiden fem år.


29 § Tiden för tillfällig användning får förlängas med högst fem år i sänder. Den sammanlagda tiden får dock inte överstiga tjugo år. Detaljplanens omfattning och utformning


30 § En detaljplan ska bestå av en karta över det område som planen omfattar (plankarta) och de bestämmelser i övrigt som behövs. Av plankartan ska det framgå hur planområdet delas upp för skilda ändamål och vilka bestämmelser som gäller för olika områden.


Om det behövs för att planen ska bli tydlig, får reglering av frågor som avses i 18 § andra stycket redovisas på en särskild plankarta. Lag (2015:668) .


31 § En beskrivning av hur detaljplanen ska förstås och genomföras (planbeskrivning) ska finnas tillsammans med planen.


32 § En detaljplan får inte omfatta ett större område än vad som behövs med hänsyn till planens syfte och genomförandetid.


Den avsedda regleringen av bebyggelsen, byggnadsverk och miljön i övrigt ska tydligt framgå av planen.


Detaljplanen får inte vara mer detaljerad än som behövs med hänsyn till planens syfte. Lag (2011:335) .


33 § Planbeskrivningen ska innehålla en redovisning av 1. planeringsförutsättningarna, 2. planens syfte, 3. hur planen är avsedd att genomföras, 4. de överväganden som har legat till grund för planens utformning med hänsyn till motstående intressen och planens konsekvenser, 5. om planen avviker från översiktsplanen, på vilket sätt den i så fall gör det och skälen för avvikelsen, och 6. om något av de underlag som avses i 5 kap. 8 § har tagits fram av en enskild, vilket underlag det i så fall är och vem som har tagit fram det.


Planbeskrivningen ska innehålla det illustrationsmaterial som behövs för att förstå planen.


Av redovisningen enligt första stycket 3 ska framgå de organisatoriska, tekniska, ekonomiska och fastighetsrättsliga åtgärder som behövs för att planen ska kunna genomföras på ett samordnat och ändamålsenligt sätt samt vilka konsekvenser dessa åtgärder får för fastighetsägarna och andra berörda. Vidare ska det framgå om kommunen avser att ingå exploateringsavtal eller genomföra markanvisningar, dessa avtals huvudsakliga innehåll och konsekvenserna av att planen helt eller delvis genomförs med stöd av ett eller flera sådana avtal. Lag (2021:752) .


33 a § Om en detaljplan avser en eller flera bostadsbyggnader ska planbeskrivningen, om det inte kan anses obehövligt med hänsyn till bullersituationen, innehålla en redovisning av beräknade värden för omgivningsbuller 1. vid bostadsbyggnadens fasad, och 2. vid en uteplats om en sådan ska anordnas i anslutning till byggnaden. Lag (2014:902) .


33 b § Om en betydande miljöpåverkan inte kan antas enligt det beslut som avses i 5 kap. 11 a § tredje stycket, ska skälen för bedömningen i den frågan anges i redovisningen enligt 33 § första stycket 4. Lag (2021:785) .


34 § Om en betydande miljöpåverkan kan antas enligt det beslut som avses i 5 kap. 11 a § tredje stycket eller föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 6 kap. 4 § miljöbalken, ska redovisningen enligt 33 § första stycket 4 i fråga om miljökonsekvenserna ha det innehåll som följer av 6 kap. 11, 12 och 16 §§ miljöbalken.


Redovisningen ska också uppfylla kraven i 6 kap. 35 § 1-7, 36, 37 och 43 §§ miljöbalken och föreskrifter som har meddelats i anslutning till dessa bestämmelser, om genomförandet av detaljplanen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan på grund av att planområdet får tas i anspråk för att anlägga 1. ett industriområde, 2. ett köpcentrum, en parkeringsanläggning eller något annat stadsbyggnadsprojekt, 3. en skidbacke, skidlift eller linbana med tillhörande anläggningar, 4. en hamn för fritidsbåtar, 5. ett hotellkomplex eller en fritidsby med tillhörande anläggningar, utanför sammanhållen bebyggelse, 6. en campingplats, 7. en nöjespark, 8. en djurpark, 9. en spårväg, eller 10. en tunnelbana. Lag (2021:785) .


35 § Redovisningen enligt 33 § första stycket 4 behöver inte innehålla någon miljökonsekvensbeskrivning som är särskilt upprättad för detaljplaneärendet, om planen är en sådan som avses i 5 kap. 7 a § och miljökonsekvensbeskrivningen i det andra ärendet återges i och är aktuell och tillräcklig för detaljplaneärendet. Lag (2014:900) .


36 § Detaljplanen ska vara utformad med skälig hänsyn till befintliga bebyggelse-, äganderätts- och fastighetsförhållanden som kan inverka på planens genomförande.


I de delar som planen medför att mark eller annat utrymme eller särskild rätt till mark eller annat utrymme kan komma att tas i anspråk enligt 6 kap. 13 eller 16 § ska planen vara utformad så att de fördelar som kan vinnas med den överväger de olägenheter som planen orsakar enskilda. Lag (2014:900) .


37 § En detaljplan får innebära en närmare reglering av möjligheterna att bedriva handel endast om det finns skäl av betydande vikt för det.


Detaljplanens giltighet 38 § En detaljplan gäller till dess den ändras eller upphävs.


39 § En detaljplan får inte ändras eller upphävas före genomförandetidens utgång, om någon fastighetsägare som berörs motsätter sig det.


Första stycket gäller inte om ändringen eller upphävandet behövs 1. på grund av nya förhållanden av stor allmän vikt som inte har kunnat förutses vid planläggningen, eller 2. för införande av bestämmelser enligt 18 § andra stycket. Lag (2015:668) .


40 § De rättigheter som har uppkommit genom detaljplanen hindrar inte att detaljplanen ändras eller upphävs efter genomförandetidens utgång.


Områdesbestämmelser 41 § Kommunen får anta områdesbestämmelser för att i vissa avseenden reglera begränsade områden av kommunen som inte omfattas av en detaljplan.


42 § Med områdesbestämmelser får kommunen endast reglera 1. grunddragen för användningen av mark- och vattenområden för bebyggelse, fritidsanläggningar, kommunikationsleder och andra jämförliga ändamål, om det behövs för att säkerställa syftet med översiktsplanen eller för att tillgodose ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. miljöbalken, 2. användningen och utformningen av mark för gemensam användning, 3. största tillåtna byggnads- eller bruksarean för fritidshus och storleken på tomter för sådana hus, 4. omfattningen av kraven på bygglov enligt det som anges i 9 kap. 7 och 8 §§, rivningslov enligt 9 kap. 10 § första stycket 2 och marklov enligt 9 kap. 13 §, och 5. placering, utformning och utförande av byggnadsverk och tomter och i samband med det bestämma a) om vegetation och markytans utformning och höjdläge inom sådana områden som avses i 9 kap. 13 § 1, b) om skyddsanordningar för att motverka sådana störningar från omgivningen som avses i 12 § 1, och c) i frågor som avses i 16 § 2, 4 och 5.


I samband med en reglering enligt första stycket 2 eller 5 får kommunen även reglera skydd för sådana särskilt värdefulla byggnadsverk, tomter och bebyggelseområden som avses i 2 kap. 6 § tredje stycket och 8 kap. 13 § samt för sådan mark för gemensam användning som är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. Lag (2014:900) .


43 § Kommunen ska redovisa områdesbestämmelserna och skälen för dem i en särskild handling. Handlingen ska utformas så att det tydligt framgår hur bestämmelserna reglerar bebyggelse, byggnadsverk och miljön i övrigt.


Ett beslut om att ändra eller upphäva områdesbestämmelser och skälen för det ska också redovisas i en särskild handling.


5 kap. Att ta fram detaljplaner och områdesbestämmelser 1 § Detta kapitel innehåller bestämmelser om hur en detaljplan och områdesbestämmelser upprättas, antas, ändras och upphävs samt om besked från kommunen om att inleda en sådan planläggning. Lag (2011:335) .


Planbesked 2 § På begäran av någon som avser att vidta en åtgärd som kan förutsätta att en detaljplan antas, ändras eller upphävs eller att områdesbestämmelser ändras eller upphävs, ska kommunen i ett planbesked redovisa sin avsikt i frågan om att inleda en sådan planläggning. Lag (2011:335) .


3 § En begäran om planbesked ska vara skriftlig och innehålla en beskrivning av det huvudsakliga ändamålet med den avsedda åtgärden och en karta som visar det område som berörs.


Om åtgärden avser ett byggnadsverk, ska begäran också innehålla en beskrivning av byggnadsverkets karaktär och ungefärliga omfattning.


Om den som gör begäran vill få besked om vilket planeringsunderlag som kan behövas vid planläggningen och ha möjlighet att begära ett sådant yttrande från länsstyrelsen som avses i 5 b § första stycket, ska även det anges i begäran. Lag (2021:752) .


4 § När kommunen har fått en begäran om planbesked som uppfyller kraven i 3 § ska kommunen ge sitt planbesked inom fyra månader, om kommunen och den som har gjort begäran inte kommer överens om något annat.


5 § Av planbeskedet ska det framgå om kommunen avser att inleda en planläggning.


Om kommunen avser att inleda en planläggning, ska kommunen i planbeskedet 1. ange den tidpunkt då planläggningen enligt kommunens bedömning kommer att a) inledas, och b) ha lett fram till ett slutligt beslut om att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller ändra eller upphäva områdesbestämmelser, och 2. redovisa vilket planeringsunderlag som sannolikt kan behövas vid planläggningen, om den som har gjort begäran om planbesked vill få besked om det.


Om kommunen inte avser att inleda en planläggning, ska kommunen i planbeskedet ange skälen för det. Lag (2021:752) .


5 a § Om den som har gjort begäran om planbesked vill ha möjlighet att begära ett yttrande från länsstyrelsen enligt 5 b § första stycket, får kommunen i planbeskedet medge det.


Ett medgivande förutsätter att länsstyrelsens yttrande kan antas främja planläggningen.


Medgivandet gäller till den tidpunkt då planläggningen enligt kommunens bedömning kommer att inledas enligt 5 § andra stycket 1 a, om kommunen inte bestämmer annat i planbeskedet. Lag (2021:752) .


5 b § Länsstyrelsen ska yttra sig över vilket planeringsunderlag som sannolikt kan behövas för att länsstyrelsen ska kunna fullgöra sin skyldighet enligt 22 §, om den som har fått ett medgivande enligt 5 a § begär det.


Länsstyrelsen ska skicka sitt yttrande till kommunen och den som har fått medgivandet. Lag (2021:752) .


Processen innan en detaljplan antas 6 § Innan kommunen antar en detaljplan ska kommunen ha tagit fram ett planförslag, samrått om förslaget och låtit det granskas enligt 8-10 och 11-37 §§.


För vissa detaljplaner gäller enligt 7 och 7 a §§ även särskilda bestämmelser. Lag (2020:76) .


7 § Särskilda bestämmelser om ett utökat planförfarande finns i 11 c § första stycket, 11 d och 17 §§, 18 § andra och tredje styckena samt 25 § för en detaljplan som 1. inte är förenlig med översiktsplanen eller länsstyrelsens granskningsyttrande enligt 3 kap. 16 §, 2. är av betydande intresse för allmänheten eller i övrigt av stor betydelse, eller 3. kan antas medföra en betydande miljöpåverkan.


Det utökade planförfarandet ska även tillämpas om den del av översiktsplanen som har betydelse för planförslaget inte är aktuell enligt 3 kap. 25 § när ärendet påbörjas. Lag (2021:785) .


7 a § Särskilda bestämmelser om ett samordnat planförfarande finns i 11 c § andra stycket, 16 och 18 a §§, 21 § tredje stycket och 23 § andra stycket för en detaljplan som är förenlig med översiktsplanen och länsstyrelsens granskningsyttrande enligt 3 kap. 16 § och som enbart gäller 1. en verksamhet som har tillståndsprövats eller ska tillståndsprövas enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 9 kap. 6 § miljöbalken, eller 2. en åtgärd som har prövats eller ska prövas genom upprättande och fastställande av en vägplan enligt väglagen (1971:948) eller en järnvägsplan enligt lagen (1995:1649) om byggande av järnväg.


Bestämmelserna om ett samordnat planförfarande är endast tillämpliga om den del av översiktsplanen som har betydelse för planförslaget är aktuell enligt 3 kap. 25 § när ärendet påbörjas. Lag (2021:785) .


Underlag för detaljplanearbetet 8 § I arbetet med att ta fram en detaljplan ska det, om det inte är uppenbart onödigt, finnas en eller flera kartor som är lämpliga för ändamålet (grundkartor) och en fastighetsförteckning. Vidare ska det planeringsunderlag som behövs finnas.


Underlagen enligt första stycket får tas fram av kommunen eller av annan. Lag (2021:752) .


9 § Av fastighetsförteckningen ska det framgå 1. vilka fastigheter som är berörda, vilken berörd mark som är samfälld för flera fastigheter och vilka allmänna vattenområden som är berörda, 2. vilka som är ägare till de fastigheter, den mark och de vattenområden som avses i 1, 3. vilka som är innehavare av någon annan särskild rätt till egendom som avses i 1 än bostadsrätt eller hyresrätt, och 4. vilka gemensamhetsanläggningar enligt anläggningslagen (1973:1149) som är berörda och vilka som är ägare till de fastigheter som deltar i anläggningarna.


Om en samfällighet, särskild rätt eller gemensamhetsanläggning som avses i första stycket förvaltas av en samfällighetsförening enligt lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, ska föreningen anges i förteckningen i stället för ägare eller innehavare.


10 § För att underlätta detaljplanearbetet får kommunen ange planens utgångspunkter och mål i ett särskilt program. Lag (2021:785) .


Planeringsbesked 10 a § Under arbetet med att ta fram en detaljplan får kommunen begära ett planeringsbesked enligt 10 f §. Lag (2017:424) .


10 b § En kommun som avser att begära ett planeringsbesked innan samråd enligt 11-17 §§ är klart ska ge lantmäterimyndigheten, de kommuner som berörs och de myndigheter, sammanslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse i de frågor som begäran avser tillfälle att komma in med synpunkter. Lag (2017:424) .


10 c § En kommun som, innan samråd enligt 11-17 §§ är klart, avser att begära ett planeringsbesked i fråga om en åtgärd som kommunen avser att planera för i ett sådant planförslag som avses i 7 § ska kungöra detta.


En sådan kungörelse ska anslås på kommunens anslagstavla och föras in i en ortstidning. Av kungörelsen ska det framgå 1. vilken fråga som begäran om planeringsbesked avser, 2. vilket område åtgärden avser, 3. om åtgärden avviker från översiktsplanen, 4. var underlaget för begäran om planeringsbesked finns tillgängligt, och 5. inom vilken tid, dock minst tre veckor, och till vem synpunkter på åtgärden ska lämnas.


Kungörandet ska ske enligt lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m.m. Lag (2017:424) .


10 d § Kommunen ska redovisa dels de synpunkter som har kommit fram till följd av förfarandet enligt 10 b och 10 c §§, dels de kommentarer som kommunen har med anledning av synpunkterna. Lag (2017:424) .


10 e § En begäran om planeringsbesked ska vara skriftlig och innehålla en redovisning enligt 10 d eller 17 §. Lag (2017:424) .


10 f § Om kommunen begär det, ska länsstyrelsen ge ett planeringsbesked.


I beskedet ska länsstyrelsen, i den utsträckning kommunen begär det, bedöma om en åtgärd som kommunen avser att planera för i en detaljplan har en sådan innebörd som anges i 11 kap. 10 § andra stycket. Ett planeringsbesked får förenas med villkor.


Ett planeringsbesked ska ges inom sex veckor från det att en fullständig begäran kom in till länsstyrelsen, om inte längre tid är nödvändig med hänsyn till ärendets omfattning eller andra särskilda omständigheter. Lag (2017:424) .


Samråd och kungörelse 11 § I arbetet med att ta fram ett program enligt 10 § eller ett förslag till en detaljplan ska kommunen samråda med 1. länsstyrelsen, lantmäterimyndigheten och de kommuner som berörs, 2. de kända sakägarna och de kända bostadsrättshavare, hyresgäster och boende som berörs, 3. de kända organisationer av hyresgäster som har avtal om förhandlingsordning för en berörd fastighet eller, om någon förhandlingsordning inte gäller, som är anslutna till en riksorganisation inom vars verksamhetsområde en berörd fastighet är belägen, och 4. de myndigheter, sammanslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse av förslaget.


Kommunen behöver dock inte samråda med bostadsrättshavare, hyresgäster, boende eller organisationer av hyresgäster, om det är uppenbart att förslaget saknar betydelse för dem.


För samråd enligt första stycket 2-4 är det tillräckligt att kommunen ger tillfälle till samråd. Lag (2020:76) .


11 a § Inom ramen för ett samråd enligt 11 § om ett program enligt 10 § eller ett planförslag ska kommunen undersöka om genomförandet av detaljplanen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Undersökningen ska ske på det sätt som anges i 6 kap. 6 § miljöbalken och föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den bestämmelsen.


Om planen medger ett sådant ianspråktagande som avses i 4 kap. 34 § andra stycket, ska kommunen vid sin bedömning av om genomförandet av planen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan dessutom ta hänsyn till det som anges i föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 16 kap. 1 § 2 b.


Kommunen ska efter undersökningen avgöra frågan i ett särskilt beslut på det sätt och med det innehåll som anges i 6 kap. 7 § första och andra styckena miljöbalken.


Kraven enligt första-tredje styckena gäller inte om frågan om betydande miljöpåverkan redan är avgjord i föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 6 kap. 4 § miljöbalken eller om planen omfattas av undantaget i 6 kap. 3 § andra stycket 1 samma balk. Lag (2021:785) .


11 b § Om genomförandet av detaljplanen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, ska kommunen inom ramen för ett samråd enligt 11 § om ett planförslag även uppfylla kraven på avgränsningssamråd i 6 kap. 9 och 10 §§ miljöbalken.


Trots det som sägs i 6 kap. 6 och 10 §§ miljöbalken om samråd med andra myndigheter som på grund av sitt särskilda miljöansvar kan antas bli berörda av planen, ska kommunen i fråga om statliga myndigheter enbart samråda med länsstyrelsen. Lag (2021:785) .


11 c § Om planförslaget är ett sådant förslag som avses i 7 §, ska kommunen kungöra förslaget och samråda om det under en viss tid som ska vara minst tre veckor (samrådstid).


För planförslag som avses i 7 a § finns bestämmelser om kungörelse i 18 a §. Lag (2020:76) .


11 d § En kungörelse ska anslås på kommunens anslagstavla och föras in i en ortstidning. Av kungörelsen ska det framgå 1. att kommunen har tagit fram ett förslag till att anta, ändra eller upphäva en detaljplan, 2. vilket område detaljplanen avser och planens huvudsakliga innehåll, 3. om förslaget avviker från översiktsplanen, 4. om genomförandet av planen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, 5. om samråd ska ske med ett annat land enligt 6 kap. 13 § miljöbalken, 6. när, var och på vilket sätt förslaget och det underlag som kommunen ska tillhandahålla enligt detta kapitel finns tillgängliga och hur lång samrådstiden är, 7. att den som vill lämna synpunkter på förslaget ska göra det under samrådstiden, 8. till vem synpunkter på förslaget ska lämnas, och 9. tid och plats för ett offentligt möte, om ett sådant möte kommer att anordnas.


Kungörandet ska ske enligt lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m.m. Lag (2021:785) .


12 § Samrådet ska syfta till att få fram ett så bra beslutsunderlag som möjligt och att ge möjlighet till insyn och påverkan.


13 § Under ett samråd om ett planförslag ska kommunen redovisa förslaget, skälen för förslaget, det planeringsunderlag som har betydelse och hur kommunen avser att handlägga förslaget. Kommunen får låta bli att redovisa skälen för planförslaget och


planeringsunderlaget om det är uppenbart obehövligt. Kommunen ska i förekommande fall även redovisa 1. en grundkarta enligt 8 §, 2. en fastighetsförteckning enligt 8 §, 3. ett program enligt 10 §, 4. det huvudsakliga innehållet i exploateringsavtal eller markanvisningar och konsekvenserna av att planen helt eller delvis genomförs med stöd av ett eller flera sådana avtal, och 5. sådana synpunkter på omfattningen eller detaljeringsgraden av redovisningen av miljökonsekvenserna som kommunen har fått under ett avgränsningssamråd.


Den information som kommunen är skyldig att redovisa enligt denna paragraf ska, med undantag av fastighetsförteckningen, finnas tillgänglig på kommunens webbplats under samrådet.


Skyldigheterna att redovisa och hålla information tillgänglig enligt denna paragraf gäller inte i den utsträckning det skulle strida mot lag eller annan författning. Lag (2021:785) .


14 § Under samrådet ska länsstyrelsen särskilt 1. ta till vara och samordna statens intressen, 2. verka för att riksintressen enligt 3 och 4 kap. miljöbalken tillgodoses, att miljökvalitetsnormer enligt 5 kap. miljöbalken följs och att strandskydd enligt 7 kap. miljöbalken inte upphävs i strid med gällande bestämmelser, 3. verka för att sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår två eller flera kommuner samordnas på ett lämpligt sätt, och 4. verka för att en bebyggelse inte blir olämplig eller ett byggnadsverk olämpligt med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion.


Under samrådet ska länsstyrelsen också särskilt ge råd om tillämpningen av 2 kap. Länsstyrelsen ska dessutom ge råd i övrigt om tillämpningen av bestämmelserna i denna lag, om det behövs från allmän synpunkt. Lag (2020:76) .


15 § Under samrådet ska lantmäterimyndigheten särskilt 1. verka för att ett förslag till detaljplan är förenligt med 4 kap. 7, 18 och 18 a §§ samt 33 § första stycket 3 och tredje stycket, och 2. ge råd om tillämpningen av 6 kap. 40-42 §§. Lag (2014:900) .


16 § För ett planförslag som avses i 7 a § behöver samråd enligt 11-15 §§ endast ske om prövningen av det andra ärendet är avslutad och 1. den utredning som finns i det ärendet inte är tillräcklig eller inte längre är aktuell för detaljplaneärendet, eller 2. samråd inte har skett i det andra ärendet med alla dem som ska omfattas av samråd enligt 11 §.


I ett fall som avses i första stycket 2 är det tillräckligt att komplettera detaljplaneärendet så att samråd sker med dem som inte omfattades av samrådet i det andra ärendet. Lag (2014:900) .


17 § Kommunen ska redovisa de synpunkter som har kommit fram i samrådet samt de kommentarer och förslag som kommunen har med anledning av synpunkterna. Om planförslaget är ett sådant som avses i 7 §, ska redovisningen göras samlat för alla synpunkter som har kommit fram (samrådsredogörelse). För andra planförslag än sådana som avses i 7 § är det tillräckligt att redovisningen görs i granskningsutlåtandet enligt 23 §. Lag (2017:965) .


Granskning 18 § När samrådet enligt 11-17 §§ är klart ska kommunen i en underrättelse informera om sitt planförslag och låta det granskas under en viss tid (granskningstid). Om de som kommunen har samrått med enligt 11 § har godkänt planförslaget, behöver underrättelse inte lämnas.


Granskningstiden ska vara minst två veckor, men den får göras kortare, om alla berörda är överens om det. För ett sådant planförslag som avses i 7 § första stycket 1 och 2 ska granskningstiden dock vara minst tre veckor och för ett sådant planförslag som avses i 7 § första stycket 3 minst 30 dagar.


Om kommunen när samrådet är klart bedömer att planförslaget är ett sådant som avses i 7 §, ska kommunen dessutom kungöra förslaget på det sätt som anges i 11 d §, om förslaget inte har kungjorts tidigare eller det har ändrats väsentligt. Det som sägs om samrådstid i 11 d § ska då i stället avse granskningstid. Lag (2021:785) .


18 a § Om planförslaget är ett sådant som avses i 7 a §, ska kommunen kungöra förslaget på det sätt som anges i 11 d § och låta det granskas. Det som sägs om samrådstid i 11 d § ska då i stället avse granskningstid. Granskningstiden ska vara minst tre veckor.


Kungörandet får samordnas med det kungörande som ska ske i det andra ärendet som avses i 7 a §. Lag (2020:76) .


19 § En underrättelse enligt 18 § ska anslås på kommunens anslagstavla. Av underrättelsen ska det framgå 1. att kommunen har tagit fram ett förslag till att anta, ändra eller upphäva en detaljplan, 2. vilket område detaljplanen avser och planens huvudsakliga innehåll, 3. om förslaget avviker från översiktsplanen, 4. om genomförandet av planen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, 5. om samråd ska ske med ett annat land enligt 6 kap. 13 § miljöbalken, 6. när, var och på vilket sätt förslaget och det underlag som kommunen ska tillhandahålla enligt detta kapitel finns tillgängliga för granskning och hur lång granskningstiden är, 7. att den som vill lämna synpunkter på förslaget ska göra det under granskningstiden,


8. till vem synpunkter på förslaget ska lämnas, 9. tid och plats för ett offentligt möte, om ett sådant möte kommer att anordnas, och 10. att den som inte senast under granskningstiden har lämnat någon skriftlig synpunkt på förslaget kan förlora rätten att överklaga beslut att anta planen. Lag (2021:785) .


20 § Kommunen ska senast den dag då underrättelsen anslås på kommunens anslagstavla skicka 1. ett meddelande om innehållet i underrättelsen till kända sakägare och dem som avses i 11 § första stycket 3 och 4, och 2. förslaget och den samrådsredogörelse som avses i 17 § till länsstyrelsen, lantmäterimyndigheten och de kommuner som berörs. Lag (2014:900) .


21 § Under granskningstiden ska kommunen hålla förslaget tillgängligt för alla som vill granska det. Kommunen ska också se till att de grundkartor och den fastighetsförteckning som avses i 8 §, det program som avses i 10 § och den samrådsredogörelse som avses i 17 § finns tillgängliga, liksom det planeringsunderlag som kommunen anser har betydelse för bedömningen av förslaget. Kommunen ska hålla informationen, med undantag av fastighetsförteckningen, tillgänglig på sin webbplats under granskningstiden.


Dessa skyldigheter gäller inte i den utsträckning det skulle strida mot lag eller annan författning.


Om förslaget är ett sådant som avses i 7 a § och kungörandet har samordnats enligt 18 a § andra stycket, får kommunen fullgöra sin skyldighet enligt första stycket genom att hålla en kopia av handlingarna i det andra ärendet tillgänglig i den mån informationen finns där. Lag (2021:785) .


22 § Under granskningstiden ska länsstyrelsen yttra sig över planförslaget, om förslaget enligt länsstyrelsens bedömning innebär att 1. ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. miljöbalken inte tillgodoses, 2. en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. miljöbalken inte följs, 3. strandskydd enligt 7 kap. miljöbalken upphävs i strid med gällande bestämmelser, 4. regleringen av sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår flera kommuner inte har samordnats på ett lämpligt sätt, eller 5. en bebyggelse annars blir olämplig eller ett byggnadsverk olämpligt med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion. Lag (2020:76) .


22 a § Under granskningstiden ska lantmäterimyndigheten yttra sig över planförslaget om myndigheten bedömer att förslaget inte är förenligt med 4 kap. 7, 18 och 18 a §§ samt 33 § första stycket 3 och tredje stycket. Lag (2014:900) .


23 § Efter granskningstiden ska kommunen göra ett granskningsutlåtande. Det ska innehålla 1. en sammanställning av de skriftliga synpunkter som har kommit in under granskningstiden, 2. en redovisning av kommunens förslag med anledning av synpunkterna, och 3. information om på vilket sätt allmänheten har beretts tillfälle att delta under planförfarandet.


Om förslaget är ett sådant som avses i 7 a § och kungörandet har samordnats enligt 18 a § andra stycket, ska granskningsutlåtandet också behandla de skriftliga synpunkter som har kommit in i det andra ärendet och har betydelse för detaljplaneprövningen. Lag (2021:785) .


24 § Kommunen ska så snart som möjligt 1. på sin anslagstavla anslå en underrättelse med information om var granskningsutlåtandet finns tillgängligt, och 2. skicka granskningsutlåtandet eller ett meddelande om var det finns tillgängligt till dem som inte har fått sina synpunkter tillgodosedda.


Granskningsutlåtandet ska dels finnas tillgängligt tillsammans med övriga handlingar i ärendet, dels hållas tillgängligt på kommunens webbplats under minst tre veckor. Dessa skyldigheter gäller inte i den utsträckning det skulle strida mot lag eller annan författning. Lag (2021:785) .


25 § Om kommunen efter granskningstiden ändrar sitt förslag väsentligt, ska kommunen låta granska det ändrade förslaget enligt 18 § första och andra styckena samt 19-24 §§. Om kommunen bedömer att förslaget är ett sådant som avses i 7 § och det inte har kungjorts tidigare, ska kommunen dessutom kungöra det ändrade förslaget på det sätt som anges i 11 d §. Det som sägs om samrådstid i 11 d § ska då i stället avse granskningstid. Lag (2020:76) .


Föreläggande om anspråk på ersättning eller inlösen 26 § Om ett förslag till detaljplan kan medföra en sådan skada som avses i 14 kap. 7, 10 eller 12 §, får kommunen förelägga den som kan komma att drabbas av skadan att inom en viss tid anmäla sitt anspråk på ersättning eller inlösen. Föreläggandet ska innehålla en upplysning om att rätten till ersättning annars kan gå förlorad. Föreläggandet ska innehålla upplysningar om förslagets innebörd.


Tidsfristen för anmälan ska bestämmas till minst två månader. En bestämmelse om att kommunen inte får anta planen innan tidsfristen har löpt ut finns i 28 §.


Antagandet av en detaljplan 27 § En detaljplan ska antas av kommunfullmäktige, men fullmäktige får uppdra åt kommunstyrelsen eller byggnadsnämnden att anta en plan som inte är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt. Ett sådant uppdrag får inte delegeras. Lag (2017:424) .


28 § Om kommunen har meddelat ett föreläggande enligt 26 §, får kommunen inte anta detaljplanen innan tidsfristen för anmälan av anspråk har löpt ut. Lag (2014:900) .


29 § När detaljplanen har antagits ska kommunen 1. på sin anslagstavla anslå en underrättelse med information om antagandet tillsammans med upplysningar om var beslutet finns tillgängligt och vad den som vill överklaga beslutet måste göra, och 2. under minst tre veckor hålla planen, planbeskrivningen, samrådsredogörelsen, granskningsutlåtandet och ett protokollsutdrag med beslutet tillgängliga på sin webbplats.


Underrättelsen ska anslås och informationen göras tillgänglig samma dag som justeringen av det protokoll som innehåller beslutet tillkännages på kommunens anslagstavla.


Skyldigheten att hålla information tillgänglig gäller inte i den utsträckning det skulle strida mot lag eller annan författning. Lag (2021:785) .